218 S. O. F. OMANG. 



som de graafiltede kurvstilke er tem. tæt beklædte med stive, 

 + mørke haar og smaa, noget gulagtige glandler, samt ved 

 triangulært-uddragne, spidse svøbblade, som (de ydre og mellemste) 

 i randen har en smal, men tydelig stribe af løs stjernefilt. De 

 meget langstilkede blade danner en rig bladroset og har meget 

 karakteristisk form. De ydre er smalt ovale med afrundet spids 

 og bladgrund, de mellemste og indre mere eller mindre elhptiske, 

 snart noget henimod den ovale form, snart henimod egformen, 

 alle med fra bladslilken tydelig begrænset plade. Oversiden er 

 glat eller med enkelte haar, undersiden spredt og kort blødhaaret 

 og svagt stjernehaaret. Fra andre Schmidtii-iormer skilles 

 den lettest ved bladenes form, svage dentikulation og svagt 

 udviklede, korte og fine haarbeklædning. 



Borre: Falkensten ved Horten, talrig paa bergskrænter mel- 

 lem buske. 



H. allophyllum n. f. 



A forma præcedenti, cui involucro et vestimento omnium 

 partium consentit, modo foliis late ovatis breviter acuminatis 

 basi breviter decurrentibus dentibus magniusculis acutis irregu- 

 lariter instructis recedens. 



Skilt fra foregaaende ved kortere, bredere, egformede, noget 

 nedløbende og mere tilspidsede blade, samt ved grov, skarp, 

 uregelmæssig dentikulation. I alle øvrige karakterer stemmer 

 den nøie overens med H. euparyphum med hvilken den er nær 

 besiegtet. 



Holmestrand: Gausen (i ur), Dunkebæk (i krat). Vaale: 

 Muleaasen nær Holmestrand (paa bergskrænter). 



En tredje meget nærstaaende form har jeg samlet i Tjølling 

 paa Refsholtstranden nær Ula mellem svære rullestene. Den 

 skilles fra begge ovenfor omtalte former ved mindre svøb og 

 smalere, mere stjernehaarede svøbblade; H. euparyphum nær- 

 mer den sig i bladform, H. allophyllum derimod i dentikulation. 



