s. o. F. OMANG. 



iioget butte, svagt tandede, hos større og frodigere udviklede 

 individer sedv. bortvisnede under blomstringen, de indre af form 

 og dentikulation som de nederste, oftest langstilkede stængelblade. 

 Rosetten er ofte tillige mindre tydelig begrænset derved, at de 

 øverste af dens blade er noget fjernede fra de øvrige. Stængel- 

 bladene er lancetformede med særdeles skarp spids. De er 

 ligesom roset bladene paa oversiden glatte, paa undersiden spredt- 

 haarede og svagt — eller de øvre — noget tættere stjernehaarede. 

 De aftager jevnt i størrelse opad, idet de gaar over i de kurv- 

 grenbærende, lineære brakteer. Fra de øverste bladhjørner ud- 

 gaar ofte forlængede kurvgrene, hvorved kurvstilhngen bliver + 

 ubegrænset nedad. Afstanden mellem kurvgrenene aftager, 

 ligesom kurvgrenenes længde, jevnt opover. De øverste skyder 

 noget op over det korte akladium. Kurvgrenene er meget tynde 

 opadrettede eller de øverste noget udstaaende, graagrønne af 

 stjernehaar og spredt korthaarede. Kurvstilkene er besatte med 

 smaa, mørke glandler, hvoriblandt enkelte korte haar. Svøbene 

 er korte og tykke, næsten sorte, glandelhaarede og haarede. 

 Haar og glandler veksler noget i tæthed, idet snart de første er 

 overveiende i antal, snart de sidste. De svenske former fi'a 

 Bohuslæn (Oven. cit. exs.) hører til de rigeligere haarede former. 

 De fleste af svøbbladene er triangulært uddragne, de ydre svagt 

 stjernehaarede, alle i spidsen noget hvidhaarede. Varierer med 

 lange bladlænder. 



Sande: nær Sande jernbanestation. Botne: Husdal og 

 Bentsrud ved Holmestrand. Tjølling: Klepaker, Brunlanes: 

 Kleppene i Kjose. 



Fiskeriinspektør A. Landmark har samlet planten paa Gjel- 

 øen ved Moss. 



Den er videre samlet i Bohuslæn i Sverige. (Knf. cit. exs.). 



H. elongatifrons Omang. 



„Nyt Mag. f. Naturv.", B. 41, pag. 286. — Dahlst. Herb. 

 Hier. Scand., cent. XVI, no. 88. 



