HIERACIOLOGISKE UNDERSØGELSER I NORGE. 245 



ofte — især de nedre blade — ogsaa haarede paa oversiden. 

 Bladrosetten rigbladet, de y dre blade ovale med af rundet spids, 

 de mellemste ovale — elliptisk-ovale, + butte, de indre elliptisk- 

 — eg-lancetformede, oftest spidse, alle nedløbende paa de oftest 

 korte bladstilke. Stængelblade alm. jevnt aftagende i størrelse 

 opad, alle — de nederste dog undtagne — siddende, bredt lancet- 

 formede, de øverste med lang, helrandet og skarp spids. Kurv- 

 stilling sedv. aaben med lange, tynde, rette, stjernehaarede og 

 spredt stivhaarede, opadrettede eller noget udstaaende grene. 

 Svøb lyse, graagrønne, svøbblade brede, triangulære, spidse, tag- 

 lagte, de ydre noget butte, forøvrigt spidse, de mellemste smalt, 

 de indre bredt lysrandede, alle stjernehaarede, tæt lyshaarede og 

 med smaa gulagtige, næsten usynlige glandler. Forgreningen er 

 ofte meget rig, grenene med vel udviklede blade. 



Jeg fandt denne plante i 1901 i stor mængde ved Fjeldheim 

 i Valders paa begge sider af Storbroen, hvor ogsaa Lindeberg 

 i sin tid samlede den (knf. cit. exs.). Den varierer her noget 

 med hensyn til haarrigdom, stjernehaarenes tæthed paa bladene, 

 disses dentikulation, etc, ligesom habitus kan være noget for- 

 skjellig som følge af + rig forgrening, bladenes anordning, 

 rosettens udvikling, etc. Dog røber den sig alligevel altid som 

 en distinkt og vel udpræget form. — Forekommer helst paa og 

 ved berg, men træffes ogsaa paa bakker. 



Valders: Fjeldheim i Bagn. 



Paa etiketten til Lindebergs exs. opgives den at vokse op 

 til Øilo i Valders. 



Den i „Nogle archieracier fra Hallingdal og Krødsh.", pag, 

 77, under H. oreades Fr. omtalte mere stjernehaarrige form. 

 ved Rolfshus i Gol hører ogsaa hid. 



IÏ. onosmoides Fr. 



Grov, tæt haaret stængel, elliptisk-lancetformede, næsten 

 helrandede, kortstilkede, nedløbende, i randen og paa undersiden 

 tæt haarede basalblade, lancetformede, spidse, svagt landede. 



