HIERACIOLOGISKE UNDERSØGELSER 1 NORGE. 247 



viridi-marginatæ. Calathidia auiea maxima diametro 4 cm. 

 metientia valde radiantia. Ligulæ lacerato-dentatæ in dentibus 

 glabrae, Stylus luteus. 



Udmerker sig ved den rigt og tæt bladede, tem. tykke, paa 

 den nederste brunfarvede del tæt stivhaarede stængel, lancet- 

 formede, spidse, spredt smaatandede, noget glaucescente blade, 

 som paa undersiden er ganske rigt haarede (især paa midtnerven) 

 og noget stjernehaarede, paa oversiden uden haar og næsten 

 uden stjernehaar, faa- — flerkurvet, nedad ubegrænset kurvstil- 

 ling med korte, buede grene, tæt graalodne, ganske tæt stiv- 

 haarede og lidet glandelhaarede kurvstilke, store, tem. brede, 

 mørke, rigt haarede, sparsomt og fint glandelhaarede svøb, brede, 

 butte, mørke svøbblade, som i kanterne er tæt stjernefiltede, 

 samt meget store, guldgule, sterkt radierende kurve med dybt 

 indskaarne kroner. Bladene aftager fra de lange, meget tæt 

 sammenstillede blade paa den nederste del af stænglen jevnt i 

 størrelse opad og gaar successivt over i brakteerne. Kun fra 

 de øverste bladhjørner ud vikles der grene, som er korte og ikke 

 naar op i høide med akladiet. Kurvstillingen er oftest lidet for- 

 grenet, ofte kun 3— 4-kurvet, sjeldnere rigt forgrenet. De øverste 

 kurve, som bæres af buede, noget udstaaende stilke, naar op i 

 høide med eller hdt høiere end centralkurven. Særdeles karak- 

 teristiske er svøbene, de store guldgule kurve og de tætsiddende 

 blade. 



Fra H sericotrichum Dahlst. (Dahlst. Herb. Hier. Scand., 

 cent. X, no. 78) skilles den ved de tættere sammentrængte, 

 noget mindre tæt haarede og mindre stjernehaarede blade. 



Tjølling: Læsten nær Kjerringvik, meget talrig paa berg- 

 knauser og mellemliggende engstykker. 



/. eiichnoodes n. 



A forma præcedenti habitu robustiore foliis in utraque 

 pagina sat dite stellatis involucrisque aliquanto latioiibus sæpius 

 magis stellatis diversuni. 



