s. o. F. OMANG. 



scentibus densis glandulis tenellis sparsis — raris et floccis 

 sparsis in marginibus exteriorum densioribus vestitæ. Calathidia 

 mangna læte luteæ radiantia. 



Ogsaa denne form er en nær slegtning af H. farinosum 

 Lbg. Tydeligst træder slegtskabet frem i svøbets beskaffenhed 

 og bladenes indûment, dog ogsaa i bladformen, hvorimod bla- 

 denes — især de indre basalblades — dentikulation er afvigende 

 og særdeles karakteristisk for formen. 



Stænglen er rigt haaret og stjernehaaret, spredtbladet, basal- 

 bladene persisterende, kortstilkede, de ydre ovale, de indre smalt 

 elliptiske — elliptisk-lancetformede, spidse, med smaa, skarpe, 

 ret udstaaende tænder, som er ordnede i en tem. tæt, regel- 

 mæssig række langs med bladpladens smalere, nedløbende del 

 og ofte ogsaa fortsætter ned paa bladstilken, men helt forsvinder 

 paa bladets ovre halvdel, stængelbladene lancetformede, langt 

 tilspidsede, spredt smaatandede, de nederste kort stukede, kurv- 

 stillingen + forgrenet med graafiltede, lidet haarede, noget ud- 

 staaende grene, som skyder op over centralaxen, svøbet stort 

 og bredt, ved basis egformet eller næsten ret afstumpet, graa- 

 agtigt, tæt lyshaaret og noget stjernehaaret, men med faa, yderst 

 fine glandler, svøbbladene smale, uddragne, i spidsen butte og 

 duskhaarede, kurvene store og livlig gule. Begge bladsider er 

 stjernehaarede, men mindre tæt end hos H. farinosum Lbg., 

 derimod er haarbeklædningen paa undersiden noget rigere. 



Holmestrand: Gausen, i ur. 



H. sympycnodes n. f. 



Caulis 2—6 dm. altus crassiusculus firmus et rigidus apice 

 vel a medio ramosus purpureo-violascens leviter — densius 

 stellatus inferne dense albo-hirsutus. Folia numerosa (nu- 

 méro usque ad 25) densa, basin versus sæpe conferta 

 obscure virescentia subtus vulgo ± violascentia rigida sessilia 

 in bracleas sensim decrescentia anguste lanceolata vel linear!- 



