HIERACIOLOGISKE UNDERSØGELSER I NORGE. 253 



lanceolata in apicem acutum desinentia in marginibus revolutis 

 disperse et minute dentata vel mucronato-denticulata, supra leviter 

 stellata epilosa, subtus + dense stellata et — saltem inferiora — 

 sparsim in costa dorsali densiuscule pilosa, infima sæpe persi- 

 stentia rosulata oblongo-lanceolata vel lanceolata obtusiuscula — 

 breviter acuminata deorsum sensim angustata et subpetiolata. 

 Anthela angusta corymbosa vel paniculato-corymbosa indetermi- 

 nata + composita ramis brevibus gracilibus dense floccosis 

 superioribus magis contractis patentibus acladium 0,5 — 2,5 cm. 

 altum iparum superantibus inferioribus magis distantibus + 

 erectis; pedicelli acladiumque dense cano-floccosi sub-epilosi 

 eglandulosique. Involucra atro-viridia parva (10—11 mm, alta 

 5,5 — 6 mm. lata) basi rotundata. Squamœ angustæ, exteriores 

 lineares vel sublineares obtusæ in marginibus extrenns leviter 

 stellalæ, ceteræ lineari-lanceolatæ obtusiusculæ nudæ, omnes 

 glandulis obscuris tenellis densis et pilis brevibus basi nigrican- 

 tibus sparsis vestitæ apice leviter albo-comatæ, Calathidia 

 læte lutescentia radiantia diametro eire. 3,2 cm. metientia; ligulæ 

 glabrae. Stylus lutens. 



Udmerket ved meget stiv, fioletbrun, tætbladet stængel, smale, 

 mørkgrønne, spredt smaatandede, stive, spidse blade, smal, i 

 toppen halvskjermformet, nedad ubegrænset og kortgrenet kurv- 

 stilling, smaa, næsten sorte, rigt glandelhaarede, lidet og mørkt 

 haarede svøb og smaa kurve. Bladene, som alle er siddende, 

 aftager jevnt i længde opover stænglen, og er adskilte ved ulige 

 lange, dog alm. meget korte internodier. Sjeldnere er bladene 

 lidt mere fjernede fra hverandre. Især paa den nedre del af 

 stænglen er de ofte tæt sammentrængte. Ofte vedvarer de 

 nederste og er sammenstillede i en faabladet roset, hvis blade 

 er smalt aflangt-lancetformede, utydelig kortstilkede og mere 

 butte end de øvrige blade. Disse er smalt lancetformede eller 

 undertiden næsten lineære, med faa og smaa, ofte næsten od- 

 formede tænder og løber ud i en helrandet, hos de øverste blade 

 meget skarp spids. Alle blade er paa undersiden meget tæt, 



