HIERACIOLOGISKE UNDERSØGELSER I NORGE. 275 



acladium 1,5 — 2,5 cm. altum siiperantibus ; pedicelli acladiumque 

 dense cano-floccosi glandulis sparsis puisque solitariis vestiti. 

 Involucra virescentia (11 — )12 — 13 mm. alia 5,5—6 mm. lata 

 basi rotundata in pedicellos apice bilateraliter incrassatos decur- 

 rentia. Squamœ angustæ flores virgineos longe exsuperantes, 

 exteriores lineares obtusæ, intermediæ sublineares subulato- 

 aculæ, interiores subulatæ, omnes in marginibus dilute virescentibus 

 dense floccosæ in dorso obscuriore glandulis longis densiusculis 

 pilisque obscuris sat crebris obtectæ, apice comatæ. Calathidia 

 læte lutea radiantia. Stylus luteus. 



Særdeles karakteristisk bladform og dentikulation. Roset- 

 bladene store, langt og smalt stilkede, de ydre ovale med tvert 

 afstumpet bladgrund, i spidsen halvcirkelformet afrundede, de 

 øvrige butte, ved grunden lidt nedløbende, de mellemste ovale 

 med største bredde sedvanlig ovenfor midten, de indre noget 

 smalere, elliptisk-ovale. Bladtænderne er saavel med hensyn til 

 størrelse som fordeling noget ujævne, men dog overveiende store, 

 triangulære. Paa de indre og mellemste rosetblade er blad- 

 grunden fliget-tandet. De ligeledes grovt tandede stængelblade 

 er ofte begge vel udviklede, smalt egformede, tilspidsede, det 

 nederste tem. langstilket, ofte med et par frie flige nedenfor 

 bladpladen, det øverste meget kort stilket og understøtter sed- 

 vanlig en kurvgren. Bladenes overside er glat, undersiden svagt 

 haaret, hos basalbladene næsten umerkelig, hos stængelbladene 

 rigere stjernehaaret. Ogsaa stænglens beklædning er svagt ud- 

 viklet. Kurvstillingens grene er graalodne, yderst sparsomt 

 glandelhaarede og haarede, de øverste tæt nærmede til hver- 

 andre, bueformig udadbøiede og høiere end centralaxen, de 

 nederste mere fjerntstaaende og opadrettede. Kurvstilkene er 

 graalodne, kjertelhaarede, i spidsen tvesidig udvidede, og svøbene 

 noget nedløbende. Svøbbladene er meget smale, langt uddragne, 

 næsten lineære, spidse (de ydre dog butte), grønne, i randen 

 lysere og tæt stjernefiltede. De naar før kronernes opspringning 



