276 S. O. F. OMANG. 



langt udover disse. Beklædiiingen bestaar af tætte glandier og 

 næsten ligesaa talrige mørke haar. 



Planten minder ved bladformen ligesom ved svøbels be- 

 klædning om H. philanthrax Stenstr., med hvilken den ogsaa 

 synes besiegtet. Den skilles dog let ved de grovere og skarpere 

 bladtænder. 



Asker: Sæm. Sigdal: Skartumsæter. 



H. phila^nthra^x Stenstr. 



Brunlanes: Anvik ved Farris. Faaberg i Gudbrands- 

 dalen: mellem Sjøsæter og Nordsæter (Ose. Chr. Hagem). Op- 

 dal: Drivstuen (Arvid & Emil Haglund). Gjendin (M. N. 

 Blytt). Granvin i Hardanger: Aadnagavedlen (S. K. Selland). 



Maalselven i Tromsø amt: Bjørkaasen og Evenstad (Andr. 

 NoTø). 



c. Cæsia (Almqu.). 



H. galbanum Dahlst. 



Jeg har paatruffet et par noget afvigende former af denne 

 art i Hedrum, den ene ved Fritzøkilen, den anden ved Berg- 

 løkken. Den første nærmer sig i habitus ganske betydelig 

 H. cæsiiflorum Almqu., har brede, langt og smalt tandede, ved 

 grunden undertiden næsten hjerteformig indskaarne blade, og 

 spidse, graalodne svøbblade. Den anden er smalbladet, med 

 kortere bladtænder og næsten linjeformede, smale, i spidsen 

 meget butte svøbblade. 



f. virens Dahlst. er samlet af overlærer Joh. Dyring paa 

 Gaaserumpen og Killingholmen ved Holmestrand. 



IT. torpense Dahlst. 



K. Johansson „Archieracium-floran inom Dalarnes silur- 

 område i Siljanstrakten". Bih. till Kgl. Sv. Vet.-Ak. Handl., 

 B. 28, afd. III, no. 7. — H. suhtorpense Dahlst. Dahlst. Herb. 

 Hier. Scand., cent. II, no. 50, 51. 



