290 S. O. F. OMANG. 



Denne i omraadets yderste kysttrakter meget almindelige 

 hieraciumform udmerker sig ved stiv, tem. tynd, spredt haaret 

 og svagt stjernehaaret stængel, rig bladroset, som er sammen- 

 sat af alm. store, brede, kortere eller længere slilkede, spredt 

 og ujevnt korttandede, stive blade, ved faa — flere fjerntsiddende, 

 smale, spidse, alm. tem. jevnt og tæt, skarpt smaatandede stængel- 

 blade, som successivt af tager i størrelse opad, ved alm. tem. lys, 

 gjerne noget glancescent bladfarve, ved panikulat, nedad ofte noget 

 ubegrænset, ± forgrenet kurvstilling med tynde, oprette, tæt 

 stjernehaarede kurvgrene og graafiltede, spredt korthaarede og 

 lige under svøbet tillige noget glandelhaarede kurvstilke, samt 

 ved smaa, tykke, næsten cylindriske, mørkgrønne, fint korthaarede, 

 fint glandelhaarede og lidt stjernehaarede svøb. Særdeles karak- 

 teristisk er bladrosetten. I sin typiske udvikling bestaar denne 

 af 1 — 2 forholdsvis store, ovale, i spidsen hut afrundede og 

 mod stilken vel begrænsede, spredt bugtettandede ydre blade, 

 3 — 4 noget længere, + bredt elliptiske, ofte egformeteUiptiske, 

 noget butte eller tilspidsede, langt nedløbende, spredt, mod basis 

 noget tættere, kort og ujevnt landede mellemste blade og et 

 enkelt smalt tilspidset, tættere og skarpere tandet inderste blad, 

 der danner overgangen til de forholdsvis smaa, smale, tæt kort- 

 tandede stængelblade. Det er især hos lave individer med faa 

 og smaa stængelblade, at rosetten har denne udvikling. Hos 

 høie individer med flere, bedre udviklede stængelblade er roset- 

 bladenes differentiation mindre iøinefaldende, og de ydre blade 

 ofte bortvisnede under blomstringen. Stængelbladenes antal er 

 sedvanlig 3 — 6; rent undtagelsesvis har jeg stødt paa individer 

 med flere end 6, en enkelt gang endog et med 10 blade. Haar- 

 beklædningen paa de vegetative dele er blød, paa bladenes 

 underside og bladstilkene tem. rig, men kun spredt paa basal- 

 bladenes overside og næsten helt manglende paa stængelbladenes 

 overside. Stjernehaar mangler paa rosetbladenes overside (paa 

 de inderste findes dog ofte spor deraf), men er forøvrigt ud- 

 bredt over alle plantens grønne dele, og danner langs midt- 



