308 S. O. F. OMANG. 



Bladspids og bladgriind er helrandede; forøvrigt er kanterne 

 skarpt og jevnt sagtandede eller hos frodigere udviklede exeni- 

 plarer mere uregelmæssigt og grovt, undertiden but tandede. 

 Kurvstillingen er oftest rig og sammensat, me:] kortere eller 

 noget forlængede, tem. rette, opadrettede eller noget udstaaende 

 grener, som er + stjevnehaarede, næsten uden glandler og haar. 

 Kurvstilkene er tæt graalodne, spredt og fint glandelhaarede med 

 faa korte haar. Paa svøbene er de smaa, undertiden gule, oftere 

 mørke glandler altid tilstede i større mængde, hvorimod de kort 

 hvidspidsede haar med lang, sort foddei er noget varierende i 

 antal. Stjernehaarene er spredte, i kanterne af de ydre svøb- 

 blade tætte. Svøbbladene er brede, i spidsen but afrundede, de 

 fleste bredt lysrandede. Bladfarven, som normalt er tem. lyst 

 glaucescent, blir i skygge mørkere. 



I 1901 indplantede jeg rodstokke af planten fra Bagn i 

 Valders i den Botaniske have i Kristiania. De af disse op- 

 voksede planter har mørkere bladfarve, grovere bladtænder, 

 mørkere svøb og rigere forgrening end planten i vild tilstand, 

 men har forøvrigt beholdt dennes eiendommehgheder. Den 

 mørkere farve paa svøbet hidrører derfra, at svøbbladenes mørke 

 rygstribe er bleven bredere og saaledes de grønne kanter smalere 

 og mindre fremtrædende. Det sidste gjælder ogsaa exemplarerne 

 fra Brandbu. 



Hadeland: Strandsæter ved Velmunden i Brandbu (Fr. 

 Lange), 



Valders: i Bagn ved Fjeldheim, Listerud, Skar (her ogsaa 

 samlet i 1871 af provst Chr. Sommerfelt) og ved veien op til 

 Renli, samt i Renli nær den gamle stavkirke. 



Ifølge Dahlstedt forekommer den alm. ved Finden i Torpen, 

 og Ahlberg har samlet den flere steder i Valders. 



H. incompt i folium n. f. 

 Caulis 4 — 5 dm. altus crasi 

 14 — 20-folius, ubique leviter stellatus sparsim pilosus, inferne pur 



Caulis 4 — 5 dm. altus crassiusculus — crassus rigidus firmus 



