OM INDV. AF DET ARKT. FLORAELEMENT TIL NORGR. 319 



lignende tilfældig Spredning kan vel ogsaa tænkes af Planter 

 fra England til Norge og fra England til Grønland, men 

 paa denne Maade kan dog neppe Forekomsten af hele det 

 arktisk-grønlandske Element i den norske Flora tilfredsstillende 

 forklares. 



Paa den anden Side har den norske arktiske Flora et An- 

 tal Planter fælles med Sibirien (delvis med Altai, Osteuropa og 

 Alperne), men som ikke forekommer i Grønland, f. Ex. Alsine 

 Mrta, Antennaria carpatica, Aster Sibiriens, Astragalus al- 

 pinus, A. penduliflorus, Car ex par allela, Cystopteris mon- 

 tana, Epilobium anagallidifolium, E. dahuricum, Erigeron 

 elongatus, Oxytropis deflexa, Parnassia palustris, Salix ar- 

 huscula, Saussurea alpina, Stellaria crassifolia, Triticum 

 violaceum og Wahlhergella apetala. Hovedmassen af den 

 norske arktiske Flora maa dog siges hovedsagelig at være cir- 

 kumpolær, idet den baade forekommer i JNorge, Sibirien og paa 

 Grønland. 



Som allerede anført har den almindeligste Antagelse vist- 

 nok været den, at Norges arktiske Flora har indvandret fra 

 Syd, efterhvert som Indlandsisen tråk sig tilbage, saaledes som 

 Forholdene ifølge A. G. Nathorst^, Gunnar Andersson^ og 

 E. Warming^ maa have væi-et i det sydlige Sverige og Dan- 

 mark. Der har dog hævet sig Røster mod at generalisere dette 

 Forhold til ogsaa at gjælde den nordligere Del af den skandina- 

 viske Halvø. Som allerede nævnt har allerede Blytt pegt paa 

 Muligheden af, at en interglacial Vegetation kan have holdt sig 

 i Norge under den sidste Istid. Dette udtales meget bestemt af 



' A G. Nathorst, Om några arktiska växtlemningar i en söttvattenslera 

 vid Alnarp i Skåne (Lunds Univ. Årsskrift, for 1870. Lund 1871). 



^ Gunnar Andersson, Svenska växtvärldens historia. 2. uppl. Stock- 

 holm 1896. 



^ E. Warming, den danske Planteverdens Historie efter Istiden. Kjøben- 

 havn 1904. 



