N. WILLE. 



Klimatet blev mildere, tråk Isen sig tilbage, men samtidigt sæn- 

 kede ogsaa det sydøstlige Norge sig, saaledes at der fremdeles 

 ikke fandtes isfrit Land (i det høiste nogle nøgne Skjær), hvor- 

 paa Vegetation kunde faa Fæste, Først efter at Klimatet var 

 bleven saa varmt, at den høiarktiske Vegetation i det sydlige 

 Sverige var uddøet, blev der isfrit Land i det sydlige Norge, 

 men dette indtages nu af en subarktisk Vegetation, da der ikke 

 længere fandtes nogen høiarktisk, som havde Leilighed til at 

 indvandre søndenfra. 



Før denne Tid fandtes imidlertid, som Øyens og Rekstads 

 førnævnte Fund beviser, en høiarktisk Flora ved Trondhjem og 

 paa Norges nordvestlige Kyst. Spørgsmaalet bliver da, om man 

 maa antage hele det arktiske Floraelement i Norge for at være 

 af interglacial Oprindelse, eller om endel kan antages at være 

 indvandret under Istiden eller efter denne fra nordost, langs 

 den isfrie Kyststrækning. 



Andr. M. Hansen- har nylig fremsat den Paastand, at af 

 Norges henimod 1400 Arter af Karplanter skulde 3—400 eller 

 snarere 500 have holdt sig paa den nævnte isfrie Kyststrækning 

 fra interglacial Tid; altsaa ikke alene hele vor arktiske Flora, 

 men ogsaa en stor Mængde Arter, som er tilpassede for et 

 varmere Klimat. Jeg anser dette for meget overdrevet, og der 

 foreligger heller ikke endnu Bevis for, at den isfrie Kyst- 

 strækning under den sidste Istid var saa bred som af ham 

 antaget, hvilket maatte være den nødvendige Forudsætning. Jeg 

 tror ogsaa, at der kan paavises en Vandring af sibiriske Planter 

 mod Vest og Syd langs vor Kyst helt til den seneste Tid, ja 

 der er Forholde, som taler for, at der fremdeles foregaar en 

 Indvandring af østlige Planter til Skandinavien, deriblandt ogsaa 

 til de nordlige Dele. 



* Anpr. M. Hansen, Hvorledes har Norge faaet sit Plantedække. (Naturen 

 Aarg. 28. Bergen 1904', S. 174). Idem, Landnåm i Norge, Kristiania 

 1904. 



