356 TH. HIORTDAHL. 



dette fag ved universitetet; han arbeidede på Liebigs laborato- ; 



rium i Giessen samt hos Heinrich Rose i Berlin, og efteråt ] 



have gjort sig bekjendt med indredmngen af de vigtigste kemiske , 



laboratorier i Tyskland, drog han til Pai'is, hvor han bl. a. tog I 

 examen ved mynten. Efter hjemkomsten blev han. den 20de 

 febr. 1839 udnævnt til lektor i kemi, men tiltrådte først det 



følgende semester, 1844 blev han professor, og han blev tiUige \ 



lærer ved den militære hoiskole, efteråt Keyser havde fratrådt : 



1843. Thaulow udgav 1841 en kort bearbeidelse af Liebigs ' 



året iforveien udkomne Oj-ganische Chemie in ihrer Anwendung i 



auf Agricultur und Physiologie, samt 1847 et kompendium i ! 

 kvalitativ analyse; blandt hans videnskabelige arbeider kan for- 



övrigt nævnes en undersøgelse af sukkersyren, en bestemmelse ; 



af cystinets sammensætning samt endel analyser af mineraler i 



og mineralvande. Han besad, siger Keyser, et mere end al- I 



mindeligt talent som lærer, og han søgte både ved foredrag og '■ 



ved opsatser i dagspressen at vække interesse i videre kredse j 



for kemien og dens forskjellige anvendelser. j 



Da EsMARK døde 1839, måtte geologen Keilhau, der alle- 1 



rede 1826 var hieven universitetslærer, overtage metallurgien og j 



de øvrige kemisk-tekniske fag under bergstudiet. Disse fag fik i 



dog snart en egen lærer i Theodor Scheerer, der ansattes som j 



lektor 1841 ; han var født 1813 i Berlin, kom først til Norge ' 

 som hyttemester ved Modums blåfarveværk, luen vendte efter 

 nogle års ophold her tilbage til Tyskland for at uddan ne sig 



videre. Han forblev kun 6 år her ved universitetet og gik der- ■ 



fra til bergakademiet i Freiberg som professor. Scheerer ud- ' 



foldede under sit ophold her, som også senere, en betydelig I 



videnskabelig virksomhed, og man skylder ham et overmåde , 

 stort antal mineralanalyser og andre arbeider, blandt hvilke 

 sidste kan nævnes en undersøgelse af gichtgaserne i en norsk 



marsovn^ som han udførte 1844 i fællesskab med Christian • 



Langberg, der efter Keysers død 1847 blev hans eftermand som < 

 universitetslærer i fysik. 



< 



i 



