o. E. Schiøtz. 



Fig. 2. Konglomeratet over Sandstenen med isskuret Overflade; Big- 



ganjargga. Betragteren maa tænkes staaende ved Punkt c paa foran- 



staaende Kartskisse og vendt mod O. De paa Tegningen omtrent vand- 



rette Striber danner det mest fremherskende System efter Dr. Eeusch. 



gravet saa, at det helder noget ud over Sandstenen. Vi 

 skal i det Følgende se lidt nærmere paa disse Grunde. 



I det „nordlige Norges G-eologi" ^) anfører E-eusch en Del 

 lagttagelser over Skuringsmerker i Strøget omkring Varanger- 

 fjorden. Ved den ovenfor omhandlede Fjordarm sees paa 

 Sydsiden Skuringsmerker mod NO. saavel længst mod 0. ved 

 Kvalnes som længer inde henimod E-eppenelv; ved Bunden 

 af Fjorden ved Sirddegoppe er Retningen NO. til 0. At Isen 

 har bevæget sig i denne Retning og ikke modsat, sees tyde- 

 lig „af stød- og læsidernes optræden." Paa den lave Sjøholm, 

 som hgger midt i Mundingen af Fjordarmen ca. 5,5 km. fra 

 de paastaaede præglaciale Skuringsmerker, findes imidlertid 

 Striber med Retning NY. — SO. og omtrent lige over, ca. 3 

 km, østligere, paa Nordsiden af Varangerf jorden ved Næsseby 

 gaar Striberne 0. — Y. Her har man altsaa Skuringsstriber, 



^) „Norges geologiske Undersøgelse" 1892 pag. 109. 



