22 Peter Annæus Øyen. 



former forsvinder^). Kommer man ned paa fjeldvidderne, saa 

 har man mange hensyn at tage for at sikre sig mod ind- 

 snigelsen af mulige lokale forhold. Kommer man endelig ned 

 i dalene, har man som regel mærkerne efter de lokale bræer 

 for sig, og man bliver da henvist til at studere fordelingen af 

 disse. I de her paapegede vanskeligheder ligesom ogsaa i 

 mangelen paa indgaaende detailundersøgelser i disse egne har 

 man vel at søge aarsagen til, at saa faa angivelser foreligger 

 med hensyn til isdækkets bevægelse antydet ved skuring. 

 Fra denne egns sydlige del angiver Hørbye''^) skuringsfæno- 

 menet vest-øst (i beg3rridelsen ganske lidet, senere noget mere 

 afbøiet mod syd) paa fjeldfladen nordøst for Suletind. I eg- 

 nens sydøstlige del angiver Reusch isskuringen som gaaende 

 mod sydøst ved Beito- og Okshøfd-sæter^), som gaaende mod 

 østsydøst ved Lid- og Juvik- sæter (Mellene)*) og ved Skard- 

 sæter (Nordre-Aurdal)^). Saavel af Hørbye's som Reusch's 

 iagttagelser fremgaar, at skuringsfænomenet har været udsat 

 for en afbøining overensstemmende med Valdersdalførets ret- 

 ning, og man har muligens her for sig mærkerne efter et fæno- 

 men fuldstændig svarende til det af Drygalski beskrevne fra 

 Grønlands indlandsis^). I egnens østlige del har jeg iagttaget 

 mærkerne efter en østgaaende bevægelse i Vaage. Ved fra 

 Øy at stige op over dalsiden fandt jeg dennes relief at an- 

 tyde en østgaaende bevægelse af isen. Bergarten, som her 

 nærmest er en presset, feldspatførende kvartsit eller gneis- 

 agtig, er imidlertid saa opfyldt af lithoklaser, at skurings- 

 fænomenets detaljer deri vanskelig formes ogopbevares; høit 



1) Som eksempel paa saadanne høitliggende steder, hvor flytblokke er 

 fun det, men uden at 6 et faste fjeld viste skuringsfænomer, kon for- 

 vitrede, ru former, skal jeg blot nævne Suletind (Hørbye: Obser- 

 vations sur les phénomènes d'érosion en Norvège, Pag. 10), Sylen 

 (Kristiania Vid. Selsk. Forh. 1890, nr. 7, Pag. 34) og Åreskutan (Nor- 

 ges geol. undersøgelse, aarbog 1891, Pag. 31). 



2) Hørbye: Observations sur les phénomènes d'érosion en Norvège, 

 Pag. 10. 



3) Norges geol. undersøgelse, aarbog. 1892. 93, Pag. 25. 



4) 1. c, Pag. 31. 



5) 1. c, Pag. 40. 



«) Zeitschrift der Gesellschaft für Erdkunde zu Berlin B. 27, Pag. 

 1—62. 



