Bidrag til Jotunfj eldenes glacialge ologi. 23 



oppe fandt jeg paa et sted, der delvis var dækket af grus 

 og 1er, en utvetydig moutonneret klippeflade med tydelig 

 «libning, men ogsaa her manglede finere stribning. Oppe paa 

 Tolas og Skagnebs plateau fandtes imidlertid fjeldoverfladen 

 smukt glatet og tydelig moutonneret, dertil strøet med frem- 

 mede blokke i saadan situation, at østgaaende bevægelse er 

 utvilsom; der bemærkedes øiegneisagtige og gabbrolignende 

 blokke, som ogsaa tildels var slebne^). Roclies moutonnées 

 kunde forfølges næsten til toppen af Skagsneb; men selve 

 toppen var meget sønderiiænget, sikkerlig ved recent denu- 

 dation. Man har altsaa ogsaa her en bevægelse svarende 

 til hoveddalførets retning. Jeg skal allerede paa dette sted 

 tilføie nogle af Reusch angivne findesteder for blokke af Jo- 

 tunfj eldenes eruptiver nemlig Okshøfd sæter)^, Rogne kirke-), 

 Jamne sæter*), Lerensjø (Skrutvold)^) og Mellene^). 



De faa retningsbestemmelser, som foreligger fra de om- 

 liggende trakter, er altsaa i det store og hele overenstem- 

 mende med landets almindelige afheldning') i sydøstlig ret- 

 ning). Paa dette sted kunde det ogsaa være værdt, at minde 

 om det resultat, hvortil Keilhau kom, at „i vort Norden kan 



^) Jeg vil lier gjøre opmærksom paa, at man maa være meget forsigtig 

 ved bedømmelsen af skuringsretninger, som man finder selv paa 

 tilsyneladende fritliggende høifjeldsplatauer, idet lokale bræer kan 

 bave eksisteret endog i en temmelig sen periode paa steder, bvor 

 de nu er fuldstændig væk, et forbold som forresten allerede Schiøtz 

 bar gjort opmærksom paa (cfr. Nyt Magazin for Naturvidenskaberne 

 B. 32, Pag. 264. 265.), ligesom det ogsaa er betonet af Hansen (cfr. 

 Archiv for Mathematik og Naturvidenskab B. 14, Pag 269). Jeg 

 har saaledes paa Grønfjeld (grænsen mellem Nordre og Søndre 

 Fron) fundet en hel del af øiegneisagtig bergart bestaaende flyt- 

 blokke, en bergart som jeg senere har fundet i fast fjeld i Graa- 

 høgdas sydlige skraaning nord for Avstjern; her er det slet ikke 

 usandsynlig, at man har mærkerne efter en lokal bræ for sig. 



2) Norges geol. undersøgelse, aarbog 1892. 93, Pag. 26. 



3) 1. c, Pag. 31. 

 -*) 1. c, Pag. 56. 

 5) 1. c, Pag. 56. 

 «) 1. c, Pag. 57. 



"^) Den almindelige aflieldning er p aavist af Helland for strøget mellem 

 620 og 610 10' n. b. indtil 260 40' ø. f. F. (cfr. Den norske turistfor- 

 enings aarbog 1880, Pag. 17 flg.). 



