26 Peter Annæus Øyen. 



nniligheden af et tidligere eksisterende kontinuerligt isdække. 

 Jeg skal ud af den lange række navne med endelsen „ — tind" 

 og „ — hø" som eksempler kun nævne G-aldliøtind, Grlitretind 

 og Beshø, Det er jo saa langt fra, at disse tre tinder gjen- 

 kalder i erindringen nunatakformen, at man meget mere kunde 

 sammenligne dem med i stor maalestok udformede rockes 

 montonnées; det har imidlertid ikke lykkedes mig paa disse 

 tinder at opdage noget, der kunde tjene til et absolut bevis 

 for, at deres top har været skuret af et brædække — det er 

 vistnok den récente denudation, som er aarsagen hertil. Men 

 hvad der her er sagt om disse tinder, gjælder udentvil om 

 en hel række andre. Om Tjernholstindens top siger saaledes 

 Emanuel Mohn: „Fjeldet er her oppe sprengt i store stykker 

 af frosten, således som man jævnlig finder det på toppen 

 af høie tinder"^). Paa Nautgarstind, hvis top snarere kunde 

 sammenlignes med en af uhyre klippeblokke opstablet pyra- 

 mide end med en massiv fjeldkolos, vilde det jo være 

 nærsagt en ren mærkværdighed, om de fine afrundede former, 

 der skyldes glacial indvirkning, skulde være bibeholdt. 



Er imidlertid forholdene saadanne, at der som nu paavist 

 er den største sandsynlighed tilstede for antagelsen af et kon- 

 tinuerligt isdække, som i divergerende isstrømme søgte afløb 

 mod periferien, saa er det ogsaa meget sandsynlig, at de af 

 Schiøtz^) udledede, rent theoretiske regler for isskillets^) bevæ- 



(cfr. „Forsøg paa at bestige Galdhøpiggen 1844" — Den norske turist- 

 torenings aarbog 1894, pag. 8—11), er vistnok „Galdhøpiggen« et tid- 

 lig og gjængs brugt navn, hvad saa end grunden kan være til denne, 

 som det maa in drømmes, mindre træffende benævnelse. 



^) Den norske turistforenings aarbog, 1878, Pag. 29. 



2) Nyt Mag. for Naturv. B. 32, Pag. 254-265. B. 34, Pag. 1 flg. & 

 Pag. 102—111. 



^) Med hensyn til brugen af „isskille" og „bræskille" skal jeg henvise 

 til Schiøtz's udtalelse (Nyt Mag. for Naturv. B. 32, Pag. 243). „Is- 

 skille" er udentvil det mest korrekte, saalænge man har med større 

 kontinentale nedisningspartier at gjøre; derimod finder jeg det mest 

 overensstemmende med de virkelige forhold at bruge „bræskille", 

 naar afsmeltningen er skredet saavidt frem, at man har med nogen- 

 lunde individualiserede bræstrømme at gjøre. Paa samme maade 

 bør man efter min mening tilsvarende skille mellem „isstrømme" 

 og „bræstrømme", der paa denne maade betragtet er to difiereute 

 ting. 



