42 Peter Annæus Øyen. 



Visdalens hydrografiske gebet begynder ved Visbræen; 

 men som allerede før anført kan jeg efter de hidtil anstillede 

 undersøgelser ikke bestemt ndtale mig angaaende beliggen- 

 lieden af bræskillet for den tidligere Visdalsbræ. Selve Vis- 

 bræens typiske botn vender mod nordnordøst, og Kirkeglnpen 

 danner jo her den naturlige overgang til Leirdalen. Men for- 

 nden de to nu nævnte slutter ogsaa lige ved Visdalens ud- 

 spring et par botner eller sækkedale sig til: Semmelholet i 

 sydøst, Tverbotten i nordvest. Semmelbolet maa nærmest be- 

 tegnes som en botn, men sammensat. Selve hovedbotnen 

 vender mod nordnordvest, har i den sydlige del en mindre 

 bræ og i bunden et tjern, der opdæmmes af den foranliggende 

 moræne. Paa botnens vestlige side ligger imidlertid side om 

 side to mindre botner, der begge vender mod nordnordøst og 

 hver har sin lille bræ. Tverbotten forekommer det mig rig- 

 tigst at opfatte som en dalbotn eller ganske kort sækkedal, 

 der vender mod østsydøst. Op gjennem hele dalen dannes 

 bunden af betydelige masser morænegnes, hvori elven har 

 skaaret sit leie; inderst inde opdæmmes en botns ø. Medhen- 

 syn til isforholdene henviser jeg til en tidligere beskrivelse^) 

 af disse. Inderst har man den egentlige botnbræ, der med 

 sin botn vender mod nordnordøst. Men øst for denne har 

 man ligeledes paa den sydlige side et par andre botner i ny- 

 dannelse. Den vestligste af disse vender mod nordnordvest, 

 og den lille hængebræ er allerede omgivet af en tydelig klippe- 

 krans. Den østligste derimod vender mod nordnordøst og 

 synes kun at være leiet for en snebræ, omkring hvilken endnu 

 ingen tydelig klippekrans træder frem. Noget længere fremme 

 faar saa Visdalen et betydeligt og i orografisk henseende sær- 

 deles vigtigt tilløb i Nordre Uladal. Denne hører til et af 

 de smukkeste eksempler, man kan faa, paa en overgangstype 

 mellem dalbotn og sækkedal. Saadanne overgangstyper er 

 ikke sjeldne, de er tvertimod hyppige. Enhver, der har givet 

 sig af med at studere forholdet, vil sikkerlig komme til samme 

 resultat som Helland, at „i brædækte Landskaber kan Over- 

 gangen fra Botner til Sækkedale og til Indsøer hyppig iagt- 

 tages"^). Disse overgange har jo hos Helland foranlediget 



^) Øyen: Isbræstudier i Jotunheimen, Pag. 9. 



2) Helland: Om Indsøerne i Italien og Fjordene i Norge, Pag. 393. 



