Bidrag til Jotunfj eldenes glacialgeologi. 47 



formet bræ"^), et forhold som forresten allerede Bøhm^) har 

 gjort opmærksom paa. 



Jeg har søgt at gjøre forholdet anskuelig i et vedføiet 

 skematiseret erosionsprofil og har lagt til grund det meget 

 hyppige tilfælde, at bræen ender som kalvningsbræ netop ved 

 søens øvre ende. Den prikkede linje angiver fjeldoverfladen, 

 og ved en streget linje er bræen rekonstrueret svarende til 

 den tid, da den strakte sig til søens nedre ende, hvorved dog 

 bøf mærkes, at bræen paa denne tid idethele havde en noget 

 større mægtighed end nu. 



Ved den betragtning, som nu er gjort gjældende, er der 

 ikke alene vundet et moment af betydning for spørgsmaalet 

 om indsørækkers og daltrins oprindelse; men haand i haand 

 dermed er et vigtigt moment for selve erosionstheorien vundet^ 

 rigtignok ikke et nyt, men fremkommet paa en fra den al- 

 mindelige afvigende maade. De to resultater vil gjensidig 

 støtte hinanden. Thi hvad der er vundet, er nemlig intet 

 mere og intet mindre end, at der til bræens mere koncen- 

 trerede og mægtigere partier svarer relative fordybninger i 

 overfladen: paa et vist stadium har man et daltrin — fort- 

 sætter erosionen videre, faar man en indsø. Og dette kan 

 gjentage sig gang paa gang, ja endog paa flere steder sam- 

 tidig. 



Tidligere antoges jo bræen at erodere væsentlig ved 

 hjælp af sin bundmoræne. I „Zur Frage der Gletschererosion"^ 

 (Sitzungsberichte der mathematisch-physikalischen Classe der 

 k. bayer. Akad. der Wiss. 1890. B. XX. Heft. III. Pag. 

 435—444) gjorde rigtignok Blümcke og Finsterwalder op- 

 mærksom paa, at der foruden den almindelige af temperatur- 

 veksling betingede forvitring ogsaa under selve bræerne fin- 

 der sted en forvitring betinget af isens aggregatsforandring 

 under trykveksling. 



Naar nu imidlertid forholdet stiller sig saadan, at man ser 

 bræens mere eller mindre koncentrerede partier gjenspeile 

 sig i overfladens configuration, saa ligger det snublende nær, 

 at overføre kraftvirkningen til selve bræen — ja naar man 

 stiller sig klart for øie det uhyre tryk, som bræen øver paa. 



1) Øyen: Pytbræen (Et bidrag til Folgefonnens geologi), Pag. 6. 



2) Bølim: Bodengestaltende Wirkungen der Eiszeit, Pag. 23. 



