Bidrag til Jotunfj eldenes glacialgeologi. 57 



ringsstriber lykkedes det mig ikke at paavise, men derimod 

 erosionsfurer tildels af betydelige dimensioner; overalt føier 

 skuringsfænomenet sig ind i dalens retning. Erratiske blokke 

 er meget hyppige ned gjennem dalen og indtager paa de 

 moutonnerede, snart gråa snart rustbrune kupper ofte en meget 

 dominerende stilling. Med sine fremtrædende glacialfæno- 

 mener og talrige sidedale er Utladalen en af Jotunheimens 

 interessanteste dalfører. 



Efter nu at have omtalt mærkerne efter fire centrale bræ- 

 strømme skal jeg endelig tilslut ganske kort omtale et den 

 samme centraldepression gjennemsættende dalføre, Mjølke- 

 dalen. Ofte finder man hele det dalføre, som fra Skogadals- 

 bøen i vest i en svag bue gjennemsætter fjeldmassen over 

 mod Bygdin, benævnt Mjølkedalen; men den vestlige del af 

 dette dalføre saa langt som til det trin, man møder netop øst 

 for Skogadalsbræen, heder egentlig Skogadalen. Aarsagen 

 til det nævnte trin træder klart i dagen — det er det samme 

 fænomen, som ]eg tidligere havde anledning til at henlede 

 opmærksomheden paa ved Storaadalsbræen; idet den fra Mjølke- 

 dalen kommende bræ stødte sammen med Skogadalsbræen 

 forøgedes dens erosionsevne, og resultatet blev den dybere 

 liggende Skogadal. Umiddelbart efter at man fra Skogadalen 

 over det nævnte trin er steget op i Mjølkedalen, møder man 

 i det første tjern et veritabelt klippebassin ; rundtom ser man 

 de fremtrædende roches moutonnées, der viser bræstrømmens 

 vestgaaende bevægelse, og erratiske blokke er strøet i mængde 

 omkring paa dalbunden. Videre mod øst følger nu en række 

 af tjern, dels fast fjeld dels morænegrus og ur i dalbunden — 

 moutonneret fjeld med tildels store erosionsfurer, men uden 

 finere stribning sammen med flytblokke af forskjellig størrelse. 

 Dalsiderne er gjennem Mjølkedalen rige paa urer, dannet ved 

 nedrasning fra de omgivende fjelde. Nu følger paa dalens 

 sydside som et i klippemassen udskaaret bassin Øvre Mjølke- 

 dalsvand, der opdæmmes af en fra Uranaasbræen udskydende 

 bræarm, Mjølkedalsbræen. Mjølkedalen svinger nu mod syd- 

 øst, og fire tjern følger nu i række efter hverandre; om de 

 skal betragtes som klippebassiner eller som morænesøer, tør 

 jeg efter de ufuldstændige undersøgelser ikke afgjøre. Det 

 sidste i rækken, altsaa det sydøstligste ligger lige inde i da- 

 lens noget botnformede afslutning, og herfra stiger man fra 



