58 Peter Aniiæus Øyen. 



Øvre Mjølkedalen op paa passet, hvor mindre fremtrædende 

 rockes moutonnées antyder ogsaa det omtrentlige bræskille ; 

 ved at stige ned paa passets sydside kommer man saa ned 

 i en anden botntormet dalafslutning, men denne vender i syd- 

 lig retning, og man er nu nede i Nedre Mjølkedalen. Øverst 

 oppe finder man ogsaa lier et tjern, der synes at være et 

 klippebassin, idet nemlig moutonneret fast fjeld optræder lige 

 foran det ved elvens udløb. Noget længere nede mod syd 

 ligger saa store Mjølkedalsvand, der maa karakteriseres som 

 et klippebassin; thi foran det har man prægtige roches mou- 

 tonnées, og rundt om finder man fjeldmarken oversaaet med 

 erratiske blokke. Mjølkedalen fører nu ned til Jotunheimens 

 største indsø, Bygdin. Efter det foregaaende turde det nu 

 næsten være overflødig at gjøre opmærksom paa, hvilken stor 

 betydning de i Mjølkedalen fremtrædende fænomener har ved 

 studiet af daldannelsens genetiske udvikling. Af Bygdin gav 

 Helland^) et dybdeprofil, der tyder paa bassinets glaciale op- 

 rindelse, og i fuld overensstemmelse dermed er det ogsaa, at 

 det af Reusch^) opfattes som et utvivlsomt klippebassin. I 

 denne forbindelse kan det ogsaa mærkes, at Reusch^) fandt 

 skuringsfænomener, der angav isstrømmens østgaaende bevæ- 

 gelse, ved den vestlige ende af Strømvand. 



Længere mod øst synes imidlertid bevægelse mod sydøst 

 at indtræde ; men om der i dette tilfælde har fundet sted 

 en afbøining, eller om man har for sig af hinanden uafhæn- 

 gige, lokale skuringssystemer, maa en fremtidig detailauder- 

 søgelse afgjøre. Jeg skal i denne forbindelse meddele nogle 

 af Keilhau gjorte, meget interessante iagttagelser fra Espe- 

 dalen, som man finder nedtegnet i et af ham efterladt manu- 

 skript: „ Geognostiske Iagttagelser, anstillede i S ommerf erlerne 

 1843". 



Keilhau fandt „tydelige Frictions-Furer paral- 

 lelt med Dalen og Espedals-Vandet; Stødsider i Vest.". Og 

 fra „Trakten omkring Espedals- Våndet" meddeles følgende: 

 „Man ser opefter begge Dale Gruusmasser igjensiddende lavt 

 og høit paa Dalsiderne, — E-ester af en uhyre Dalfyldning 



') Norges geol. undersøgelse, aaibog 1892. 93, Pag. 97. 



2) 1. c, Pag. 22. 



3) 1. c, Pag. 58. 



