60 Peter Aimæus Øyen. 



egnes overflade. Oppe paa Juvflyen (Galdhøplateauet) finder 

 man paa flere steder overiladen mærkværdig rudeformet op- 

 delt. Kvadrat efter kvadrat med en to — tre meters sidekant, 

 der dannes af stenrader, opdeler den stenfulde fly; inden de 

 enkelte kvadrater findes finere grus, der ordner sig i noget 

 rundagtige partier. Jeg har ved en tidligere anledning^) sat 

 dem i forbindelse med fænomener af glacial karakter. Senere 

 har jeg fandet antydning til en lignende opdeling i ruder 

 med sten udenom og finere grus indenfor nær toppen af Ruten. 

 Det er vel sandsynlig, at dette interessante fænomen, ialfald 

 paa sine steder, staar i en umiddelbar forbindelse med den 

 indvirkning, som af vekslende frost og optøen øver paa den 

 sammenhobede grusmassse. Det synes at være et lignende 

 fænomen om end udviklet paa en noget anden maade, Eeusch^) 

 beskriver fra St, Reipas fjeld og Berlevaag. Under nok en 

 anden form er det sandsynligvis et nærstaaende fænomen, 

 Norman beskriver fra fjeldplateauet i nærheden af Rusvand, 

 som „en fugtig Mosebund, der var bedækket med store Rulle- 

 stene og opfyldt med en Mængde af mindre ligesom gravede 

 og dengang med Vand fyldte Huller"^). 



De i mængde inde mellem tinderne forekommende botner 

 hører jo, som Emanuel Mohn udtrykker sig, til „Jotunheimens 

 interessanteste fænomener"*). Helland og Hertzberg optalte 

 jo de større botner^); men som jeg allerede ved en tidligere 

 anledning^) har gjort opmærksom paa, findes der i Jotunheimen 

 foruden disse større botner ogsaa en hel del mindre, der er 

 af stor betydning ved studiet af botnernes dannelse, ligesom 

 de ogsaa spiller en væsentlig rolle, naar der bliver spørgs- 

 maal om at forklare dannelsen af de saakaldte „heste". Jeg 

 har senere havt anledning til at anstille flere undersøgelser 

 og har saaledes vundet et klarere overblik over detfce mærke- 

 lige forhold. Som det vil fremgaa af, hvad jeg allerede har 

 meddelt i det foregaaende, hører det ingenlunde til sjelden- 

 hederne, at en større botn er kranset af flere mindre — ja 



') øyen: Isbræstudier i Jotunheimen, Pag. 18. 



2) Reusch: Det nordlige Norges geologi, Pag. 110. 



3) Nyt Mag. for Naturv. B. 6, Pag. 215. 



^) Den norske turistforenings aarbog 1874, Pag- 55. 

 5) Geol. Forn. Förb. Stockholm, B. II, Pag. 293. 

 ^) Øyen: Isbræstudier i Jotunheimen, Pag. 53. 



