Kobberets historie. 67 



2. Gange af rige hohberertser, nemlig kobberkis, broget- 

 kobber og kobberglans, oftest aldeles uden svovlkis og mag- 

 netkis. Udbredt paa talrige steder i ThelemarJcen, navnlig i 

 Skafse (Aamdals kobberverk), videre i Fyrisdal, Mo, Laurdal, 

 Hvideseid (ex, Dalane, med gedigent kobber og noget gedi- 

 gent guid), Silgjord (ex. Guldnæs og Bleka, sidstnævnte med 

 gedigent guid), Hitterdal, Tin, osv., samt paa Strømsbeien 

 mellem Tbelemarken og Sætersdalen, videre ogsaa ileresteds 

 bøit oppe i Sætersdalen (Bø grübe i Valle). Lignende fore- 

 komster ogsaa i Nore i Numedal. 



3. ^Falbaand^' i grundfj eldet; ex. Bøilestad og Skytte- 

 myr nord for Arendal (Frolands kobberverk) ; Berg- og 

 Hougsæt-grubeme nær Vestfossen (Ekers kobberverk); Aver- 

 øen nær Kristianssund. 



4. Forekomster nær grænsen af Kristianiafeltets (post- 

 siluriske) granit (ex. en række temmelig ubetydelige fore- 

 komster i Feiring ved Mjøsen; Grorud ved Kristiania; Lier 

 ved Drammen). 



5. Lidt kobberkis er ogsaa altid tilblandet den nikkel- 

 boldige magnetkis ved nikkelgruberne ; der falder følgelig 

 ber altid, om end kun som rent underordnet biprodukt, noget 

 kobberholdig malm. 



6. Under rubrik for sig kan nævnes Altens kobberverk i 

 Finmarken. 



Videre kobbermalmforekomster i Aardal i Sogn og for- 

 øvrigt paa flere spredte steder rundt om i landet. 



Af de ovennævnte grupper ^er det uden sammenligning 

 den første, nemlig Røros-, Foldal-, Vigsnæs-, Sulitelma-gruppen, 

 som er den vigtigste; ogsaa de thelemarkske forekomster er 

 dog af en ikke ringe betydning; de øvrige derimod bar — 

 med undtagelse af Alten — aldrig spillet nogen særdeles frem- 

 skudt rolle. 



Den allerældste egentlige bergverksdrift paa kobber i 

 vort land fandt sted i Thelemarken, hvor enkelte forekomster 

 (Guldnæs i Silgjord; Mosnap, Moberg og Sligstul i Skafse) 

 blev drevne, ved indkaldte tyske bergmænd, allerede i den 



5* 



