128 J. H. L. Vogt. 



store at være afbygget til et dyb af 100 eller lidt over 100 m, 

 (fremdeles med kis i grabens bund), har i sum fra 1866 til 

 1888 leveret 172.000 tons kis (med i middel 40—43 % svovl 

 og lav kobbergehalt) ; for hver m's effektiv afsænkning altsaa 

 med rundt tal 1500 eller kanske lidt over 1500 tons kis. 



De kisgrulber, som for tiden — ved siden af Kongens 

 grübe ved Røros og Sulitelma — spiller den største rolle, er: 



Bosmo kisgrube i Mo, Rånen (lidt søndenfor polarkredsen ; 

 beliggenhed ikke fuldt 1 km. fra havn, ved bunden af Ranen- 

 fj orden). Produktion i de sidste par aar 8000 — 10.000 tons 

 kis aarlig {med, 49 — 50 ^Iq svovl', 0.25 — 0.5 % kobber; meget 

 lav zinkgehalt). — Kisen udmærker sig her ved en usædvanlig 

 grovhrystalUnsk natur, som gjør, at den er meget let at anrige 

 ved opberedning. Hovedmassen af kisen blir derfor vasket, 

 til gehalt 49 — 50, leilighedsvis kanske endog 51 % svovl; og 

 kun en underordnet del af produktionen er stykkis. Kob- 

 bergehalten i denne kis er — i alle fald i feltets østre del, 

 ivor arbeidet hidtil har været begrænset — meget lav, høist 

 V2 %> ofte kun ^/4 "/« eller derunder; kisen betales saaledes 

 kun for sit svovlindhold. — Feltets beliggenhed er saa gunstig 

 som vel mulig, nemlig kun omkring 1 km, fra havn. Dette i 

 forbindelse med kisens høie svovlgehalt og den betydelige 

 mægtighed vil utvivlsomt her medføre en ganske stor drift. 



Eillingdal kisgrube i Aalen, Guldalen (beliggenhed om- 

 kring 5 km. OSO for Reitan jernbanestation; lidt nord for 

 Røros-leltet, i ret linje 13 km. fra Muggruben og 19 km. fra 

 Storvarts) ; produktion i 1894 omkring 6000 tons exportkis 

 (meget rig paa svovl, men med lav kobbergehalt). Man ar- 

 l)eider her for tiden paa kis af meget betydelig mægtighed 

 (op til 12 — 15 m), og en ganske betydelig produktion kan her 

 Tentes i de nærmest følgende aar. 



I nærheden (dog længere fra jernbanestation) ligger den 

 fra gammel tid velkj endte Kjøli grabe. 



Om driften af landets øvrige kisgruber i de senere tider 

 ienvises navnlig til den ofîicielle bergverksstatistik og de paa 

 tryk foreliggende bergmesterindberetninger. 



