Kobberets historie. 



141 



Antal arbeidere ved kobber- og kisgruberne samt ved 

 kobberhytterne. 



Herom foreligger for tiden efter 1850 (eller 1851) detail- 

 lerede opgaver — efter aar 1865 i den officielle bergverks- 

 statistik og for aarene 1851 — 75 i prof. Hiortdahls ovenfor 

 citerede statistiske arbeide om den norske bergverksdrift, for 

 perioden 1851 — 75. 







G-rubedriffc 



Hyttedrift. 





(Gj ennemsnitlig 

 aarUg). 



paa 

 kobber- 

 malm. 



paa 

 exportkis. 



Antal arbeidere, 

 sum. 



1851—55 . . . 



825 





205? 



1030 



1856—60 . . 





890 





120 



1010 



1861—65 . . 





821 



197 



255 



1273 



1866—70 . . 





837 



827 



217 



1881 



1871—75 . . 





620 



812 



205 



1559 



1876—80 . 





527 



546 



212 



1285 



1881—85 . 





694 



762 



153 



1609 



1886-90 . 





833 



438 



121 

 270 



1392 



1891 . 



ca. '. 



L330 



1597 



1892 . 





M 



L250 



112 



1363 



1893 . 





» ] 



L380 



114 



1494 



1894 . 





•n 



L475 



ca. 125 



ca. 1600 



1895 . 





» 



L450 



ca. 150 



(ca. 1600) 



For aar 18å5 har man nogenlunde detaillerede opgaver i 

 de i „Bergmanden" aftrykte bergmesterindberetninger; det 

 samlede antal arbeidere ved landets kobbergruber og hytter 

 beløb sig i dette aar til ca. 1050, altsaa temmelig nøiagtig 

 som i femaarene 1851—55 og 1856—60 (i 1845: Alten 500, 

 Røros 350, Meråker 100 mand; desuden ved diverse smaa- 

 gruber og verk omkring 100; sum 1050). 



For endnu længere tilbage liggende tid foreligger ikke 

 nogen offentliggjort bearbeidet statistik; alligevel kan vi gjøre 

 os op en nogenlunde korrekt forestilling om det antal arbei- 

 dere, som fandt sin beskjæffcelse ved landets kobberverk. 



Det vigtigste af disse var Røros, hvor i 1818 beskjæf- 

 tigede 630 mand, hvilket belæg dog juni 1828 var reduceret 



