Kobberets historie. 151 



(d€T helt siden begyndeisen af forrige aarh. producerede mindst 

 dobbelt, jævnlig endog ire- eller firedobbelt saa meget kobber 

 som alle de øvrige trondhjemske kobberverk tilsammen) holder 

 sig derimod fremdeles, om det end i de senere tider har havt at 

 Jkjæmpe med vanskelige TconjunMurer, og verket er i den senere 

 tid ble ven betydelig nd videt. 



Yed siden af Røros kobberverk er i dette aarbundrede 

 opstaaet flere andre ganske betydelige verk, nemlig: 

 Altens kobberverk, optaget 1825 og nedlagt 1878. 

 Vigsnæs; optaget 1865 og nedlagt 1894; 

 videre Aamdals kobberverk, som undertiden var i drift i 

 ;gamle dage, men hvor arbeidet først har været af betydning 

 i den sidste del af indeværende aarh.; 



endelig Sulitelma kobberverk, som antagelig i de nærmest 

 følgende decennier vil blive vort lands vigtigste kobberverk. 

 Paa grund af de betydelige og kostbare anlæg, som er 

 •en uafviselig betingelse for økonomisk drift under nuværende 

 forholde, vil ganske smaa verk nu ikke — eller i alle fald 

 ikke uden under særlig gunstige betingelser — overho vedet 

 kunne existere ; dette, i forbindelse med de synkende kobber- 

 priser, er de vigtigste aarsager til, at de forskjellige gamle 

 smaa kobberverk har maattet indstille driften. 



Som vi nærmere har gjennemgaaet under afsnittet om 

 Høros, har det — trods arbeidslønnens stigning — ved de 

 indgribende tekniske fremskridt navnlig i de sidste to eller 

 tre decennier lykkes at reducere produktionsomkostningerne 

 i ganske væsentlig grad ; denne reduktion har dog hidtil i sin 

 almindelighed ikke holdt skridt med kobberets prisfald — 

 idet kobberets prisfald er i forhold 100 til 45 — 50, reduktionen 

 af produktionsomkostningerne derimod kun i forhold 100 til 

 65 kanske 60—65; — og som generel regel, hvorfra der vist- 

 nok paa grund af lokale betingelser ^) gives mange undtagelser, 



^) Særlig kan saaledes fremhæves, at maa nu kan tilgodegjøre kobber- 

 boldig kis, som i tidligere dage var omtrent værdiløs. Vider» vil 

 kobbermalmforekomster, som tidligere ikke kunde lønne sig paa grund 

 af manglende maskinelle anlæg, (som £. ex. fordring i extra dybe 

 gruber eller opberedning af usædvanlig fint indsprængt malm) nu 

 bedre end tidligere kunne rentere arbeidet. Ogsaa vil nutidens for- 

 bedrede kommunikationer (statens jernbanenet; de lokale traadbaner) 

 nu kunne muliggjøre drift, bvor saadan tidligere var umulig. 



