Kobberets historie. 159 



hurtig amortisation ; denne tankegang er dog ikke altid beret- 

 tiget, særlig fordi man i saa fald jævnlig maa skride til meget 

 omfattende, o: kostbare anlæg, hvorved man kommer til at 

 binde meget betydelig kapital, medens man ellers kunde have 

 nøiet sig med noget mindre; videre vil en altfor stærkt for- 

 ceret drift ogsaa medføre forøgelse af de dagligt lobende 

 driftsudgifter. 



Paa den anden side maa man dog ogsaa have for øie, at 

 driftsbetingelserne nu stiller sig ganske anderledes end i tid- 

 ligere dage, navnlig fordi en økonomisk drift nu overhovedet 

 ikke kan finde sted uden ved hjælp af moderne maskinelle 

 indretninger, der altid forudsætter betydelig kapital. 



Af denne grund vil man saaledes oftere, selv om man 

 principmæssig er tilhænger af „Eøros-systemet" — nogenlunde 

 begrænset drift, der kan fortsættes gjennem aarhundreder — 

 være tvunget til at opgive dette, idet der, af hensyn til den 

 store anlægskapital, som under givne lokale forholde er en 

 uafviselig betingelse for økonomisk drift, kun gives valget 

 mellem: enten overhovet ingen drift, eller ganske betydelig 

 drift, men i hver enkelt grübe af begrænset varighed^). 



Hvorledes alle disse forskjellige hensyn — til kapitalens 

 størrelse og sammes amortisation; særlig udnyttelse af gode 

 konjunkturer og endelig det vigtige national-økonomiske hen- 

 syn til vedkommende distrikt eller landsdel — bliver at af- 

 veie i forhold til hverandre, maa afgjøres med hvert enkelt 

 tilfælde for øie. 



Sammenligning, navnlig med hensyn til gehalt, mellem de 

 norske og udenlandske kobbermalmforekomster. 



Man ser undertiden i vort land fremholdt den forestilling, 

 at selv de bedste af de norske kobbermalmforekomster i det 



^) Exempelvis kan saaledes nævnes, at „Foldalskomitéen" (1888—89 ; 

 af hvilken forf. var medlem) for Foldal föreslog en aarlig produk- 

 tion stor 37.500 tons samlet kis og malm, der vilde komme til 

 at vedvare mindst 20—30 aar, muligens dog i adskillig længere tid. 

 For Nissedalens jernmalmforekomst (se et særskilt arbeide af mig 

 om samme) har jeg gaaet ud fra en aarlig produktion stor 20.000 

 tons jernmalm, der vil komme tu at vedvare allermindst 13 — 15 aar 

 (kun ned til grundstollens niveau) ; antagelig derimod i mindst 20 — 2& 

 aar paa rad, muligens endog i 30 — 35 aar paa rad. 



