258 P. A. Øyen. 



tragtet noksaa rigelig, en erts, sandsynligvis magnetit. Feld- 

 spaten er tildels oppresset med nydannelse af kvarts og feld- 

 spat paa spalterne. 



Døraasæter har jeg ved to til forskjellige tider udførte 

 aneroidobservationer, hvis resultat kun viste tre meters høide- 

 forskjel, fundet at være 955 m. o. h. Her stod lige ved broen 

 over Døraaen en lysegraa bergart, der viste sig lidt grønlig 

 paa grund af et makroskopisk talklignende glimmerbelæg paa 

 skifrigbedsiiaden. Med anisomer struktur, der viser tydelige 

 presfænomener med linse- og øiestruktur, viser den sig at 

 være en ren brudstykkebergart. Enskjønt ogsaa her kvarts 

 og feldspat maa betegnes som hovedmineraler, er imidlertid 

 ogsaa kaliglimmer noksaa rigelig tilstede. E-ent accessorisk 

 forekommer desuden støv og smaa uregelmæssige korn af en 

 erts, sandsynligvis magnetit. Kvartsen viser undulerende ud- 

 slukning. Feldspaten, deriblandt tydelig mikroklin, er delvis 

 kaoliniseret. Bergarten er meget oppresset i snart noget gro- 

 vere partier, snart finere til en ren detritus. 



Omgivelserne af Døraasæter karakteriseres ved de pent 

 udviklede terrasser, som reiser sig paa elvens sydside lige- 

 overfor sæteren. Disse terrasser reiser sig i fire, forholdsvis 

 betydelige bastioner, hvis høide jeg har bestemt ved aneroid- 

 maalinger. Elven har her en høide af 950 m. o. h. Og ter- 

 rasserne følger efter hinanden i høiderne 960, 980, 995 og 

 1010 m. o. h. 



Ved Grimsa staar tæt ved Faldet, lige ved den bro, hvor 

 veien fører over til Døraasæter, en lys, lidt graaagtig bergart 

 i bænke, der har et ganske svagt fald (omtrent 10") mod NV. 

 Bergarten er finkornet til makroskopisk tæt og har i haand- 

 stykket et massivt udseende. Kvartsen synes at være den 

 overveiende bestanddel i bergarten og viser tildels undulerende 

 udslukning. Orthoklas og mikroklin optræder Jigesom ogsaa 

 plagioklas, der tildels viser fingerformet sammenvoksning. 

 Feldspaten er delvis kaoliniseret, om end ikke meget. End- 

 videre findes endel muscovit. Øiestruktur eller presstruktur 

 synes ikke synderlig ud viklet, og bergarten viser sig nogen- 

 lunde isomer. I snit lodret paa strøgretningen sees muscovit- 

 fiUerne og muscovittraadene nogenlunde parallelt anordnede, 

 om end ikke absolut. I snit parallel strøget sees muscovit- 

 naale og muscovittraade nogenlunde parallelt anordnede, og 



