Rondesparagmiten. 261 



Thonschiefer von Glimmerschiefer und Gneus repräsentirt; ja 

 sogar die Oonglomeratstructur ist vorhanden; man findet sie 

 wieder mitten im Qneus, wofür die Darstellungen der genann- 

 ten Beobackter über den Rostenberg zeugen." ^^). Kjerulf 

 benyttede benævnelsen „Rostens Breccie"^'^) og Rostens Con- 

 glomérat".^'^). 



Rostens bergart er et udpræget konglomerat med tydelige 

 rullestene — man kan slaa dem ud af massen. De har en 

 høist forskjellig størrelse, fra gruskornet til henimod meter- 

 størrelsen. Og rullestenene er af mange forskjellige slags : 

 gneis og gneisgranit, granit og pegmatitiske varieteter, end- 

 videre kvartsit. Muligens en mere indgaaende undersøgelse 

 kunde fremfinde endnu flere. Min tid har imidlertid ogsaa 

 her været knap og optaget af glacialstudierne. Mellemmassen 

 i dette konglomerat har en fremtrædende hghed med den i 

 Rondetrakten optrædende brudstykkebergart. Den tanke er 

 ikke her udelukket, hvor monstrøs den end kan forekomme 

 mange, at man har for sig en gammel glacial dannelse. Ved 

 mit besøg paa stedet for seks aar siden, paa min første stipen- 

 diereise, havde jeg ikke min specielle opmærksomhed henvendt 

 paa den ting, havde heller ikke dengang den tilstrækkelige 

 erfaring for med held at kunne undersøge det forhold, og 

 siden har jeg ikke havt anledning til at besøge stedet. Men 

 efter min mening bør fremtidige forskere have sin opmærk- 

 somhed henvendt paa denne side af sagen. Thi efter beskri- 

 velserne har denne konglomeratforekomst megen lighed med 

 en for sterke omvänd lingskræfter i sin tid udsat glacialafleiring. 

 Det maa blive fremtidens sag at prøve den fremsatte tanke. 



Nordvest for Rosten møder nu Jettafjeld. Som et frem- 

 spring mod sydvest har man her Skagsnæb. Paa toppen staar 

 her en mørkegrønlig bergart, der har et meget presset ud- 

 seende og nærmest ser ud som en presset skifer, der i høi grad 

 ligner mellemmassen i Rostens konglomerat. Under mikro- 

 skopet viser bergarten sig udpræget anisomer med tydelig 

 presstruktur. Kvarts og feldspat optræder i større korn, som 

 danner øine og linser. Kvartslinserne er tildels sønderpresset. 

 Idethele synes kvartsen dominerende i forhold til feid spaten, 

 hvis korn er langt færre i antal. Kvartsen viser undulerende 

 udslukning. Feldspaten viser tildels antydning til en finger- 

 formet sammenvoksning og er delvis noget kaoliniseret. Des- 



<: 



uj LIBRARY^ 



'A 



