Uli ß. Collett. 



et Kuld Unger, fødte omtr. 20de April, i 1887 et andet Kuld, 

 fødte omtr. 26de April. 



Endnu i Saltdalen (under Polarcirkelen) er Yngletiden i 

 normale Aar ikke væsentlig forskjellig herfra. En Hun, skudt 

 af Skovforvalter Hagemann her den 7de April 1886, havde 

 i Uterus 5 Foetus, hvis Længde allerede var 40 mm. 



I Finmarken yngler den sandsynligvis altid senere. Et 

 Rede, som jeg i 1885 fandt i en hul Stubbe ved Elvenæs i 

 Syd- Varanger den 13de Juli, indeholdt 4 Unger, der netop 

 vare ifærd med at aabne Øinene. Et Par Dage senere erholdt 

 jeg sammesteds en nyskudt Hun, der havde Melk i Fatterne, 

 og saaledes ligeledes havde smaa Unger at opdrage. 



Levemaade. Paa Steder, hvor den lades uforstyrret, 

 bosætter den sig ikke sjeldent og indretter sit Rede paa Ud- 

 huse og Lader. Sommeren 1894 havde paa Hofstad i Asker 

 et Par bygget sit Rede paa et af G-aardens beboede Huse 

 (ovenpaa en Stok indenfor Bordklædningen), og dette var her 

 dannet som en aaben Skaal uden Overbygning. Ungerne 

 bleve saa tamme, at de løb ud og ind ad Stuedøren. 



Et Individ iagttoges af Dr. Huitfeldt-Kaas, svømmende 

 over et 70 Pod bredt Sund i Vansjø ved Moss 12te August 

 1889. 



Føde. Om Høsten bestaar denne delvis af Sop og Bær. 

 Blandtde første foretrækkes So^e^ws-Arterne ; af de sidste fortæres 

 forskjellige Slags, saasom Bringebær {Bubus idaeus). Om Vin- 

 teren tager den jevnlig Bærrene af Hæg (Prunus padus), hvis 

 Skaller den knækker, og fortærer de skarpe Frø, 



Ligeledes kan den i Ha verne gjøre Skade paa Træfrugten. 

 Paa en Gaard i Asker afhøstede et enkelt Par paa nogle faa 

 Dage et helt Æbletræ. Blot Kjernerne bleve fortærede ; under 

 Træet laa nedrevne Æbler, halve uden Kjernehuse, og en 

 Mængde Affald. Sure Æbler angrebes ikke. 



I Aar, hvori Granen sætter lidet eller intet Frø, fortærer 

 den, som bekjendt, store Masser af de unge Blomsterknopper 

 ved Roden af Aarsskuddene paa dette Træ, ved hvilken Leilighed 

 de korte Aarsskud afbides og nedkastes. Denne Granens „Fæl- 

 ding" af de nnge Skud kan foregaa hele Vinteren, men helst 

 hen mod Vaaren. Naar den er ivrig, afbides disse i stor 

 Fart; den 20de Marts 1892 iagttog jeg et saadant Ind., der 



