278 R. Collett. 



Erter, der laa pakkede som Mais i en Kolbe. Ogsaa en anden 

 lignende Gang fandtes i Nærheden, og paa hvert Sted optoges 

 omtr. 2 Liter Erter. De udsatte Fælder fangede strax Gjer- 

 ningsmanden, der viste sig at være M. syhaticus. 



I Fjeldegne kunne de gjøre Skade i Melkeboderne ; et 

 Par større Individer, som jeg erholdt i Aug. 1891 (et Yngle- 

 Aar) i Gausdalsfjeldene, hvor de vare fangede i Sæterhusene, 

 havde Ventriklerne fyldte med ufordøiet Melk. 



Farvetegning. Fuldt udvoxede Ind. ere hos os altid for- 

 synede med et bredt rødbrunt Halsbaand ; flere have ogsaa en 

 rødgul Stribe langs Midten af Bugen. 



Udmaallnger af et Par udvoksede Espl. 



Mas Totall. 230 mm., (hvoraf Halen lllmm.)Storelvd.20Dec. 1886 

 — — 233 „ — — 110 „ Gausdal 21 Aug. 1891 



_ _ 247 „ — — 125 „ Gausdal 21 Aug. 1891 



_ _ 248 „ — — 121 „ Storelvd. 7 Nov. 1886 



Fem. — 228 „ — — 111 „ Storelvd. 21Dec. 1886 



Microtns glsLTeolus, (Schreb.) 1792. 



Nordgrændse. Forekommer idetmindste op til Polarcir- 

 kelen, hvor den er fundet af Skovforvalter Hagemann at være 

 almindelig i Saltdalen (67^ N. B.); længere mod Nord er den 

 endnu ikke paavist med Sikkerhed. 



I Landets sydlige Dele stiger den op i Birkeregionen, 

 men er i denne Høide ikke særdeles talrig, og den vides her 

 aldrig at have havt egentlige Yngle-Aar, saaledes som i de 

 lavere Egne. Dens Plads optages her af Jf. ratticeps og {M. 

 gregarius). 



Den forekommer ligeledes langs Vestkysten; i 1894, da 

 denne Slægt havde Yngle-Aar i Bergen Stift, blev saale- 

 des flere Expl. indsendte til Bergens Museum fra Hardanger, 



De sidstnævnte Exemplarer, som jeg havde Leilighed til 

 at undersøge, havde relativt kortere Hale, end Individer fra 

 de østlige Landsdele, og da de i Farvetegning stemmede næsten 

 ganske overens med M. gregarius, kunde Exemplarerne i Eege- 

 len ikke bestemmes, uden efter Craniet. 



