296 R. Collett. 



sede aldrig, naar man mødte dem; bleve de grebne, skrege 

 de næsten som L. lemmus, men forsøgte sjelden at bide, 

 som disse; ellers børtes de aldrig at give nogen Lyd fra sig. 



Deres Antal syntes at være ganske stort; paa en enkelt 

 Aften (14de Juli) iagttog jeg omtr. 30 St., men lykkedes blot 

 at fange 9 af dem; senere modtog jeg 20 St. fra samme Sted, 

 fangede nogle Dage senere. Sandsynligvis havde de tidligere 

 været endnu talrigere. 



Da Stedet atter besøgtes (af Conserv. Scbøyen) den 8de 

 Sept., var Trækket næsten forbi, og blot enkelte Indiv. kunde 

 iagttages. 



Saagodtsom alle de trækkende Individer vare yngre, enten 

 belt udvoxede, eller nær derved. Det lykkedes ikke at bolde 

 dem ilive i Fangenskab ; de nøde intet af den Føde, som 

 blev dem budt, (undtagen Melk). 



De fleste Exemplarer, som jeg kunde undersøge i frisk 

 Tilstand, vare Hanner, og blot enkelte Hunner fandtes deri- 

 blandt. 



Sygdom. En Hudsygdom, som hos L. lemmus, kunde 

 ikke opdages hos disse Individer. Sandsynligvis er de dog, 

 ligesom de øvrige Smaagnavere under Yngle-Aarene, udsatte 

 for epidemiske (Bacterie-)Sygdomme. Saaledes fandt jeg (den 

 15de Juli) 26 Exemplarer liggende i en Klynge under en 

 Bordstabel, alle nylig døde, og uden Saar; paa et andet Sted 

 i Nærheden fandt jeg en hel Dynge af Skeletter, maaske af 

 50 Individer, der syntes at være gaaede tilgrunde allerede 

 tidligt paa Aaret. 



Yngleforholde. Den yngler sandsynligvis flere (3-angs samme 

 Sommer. Som ovenfor nævnt, var et Expl., som jeg den 31te 

 Mai (1867) fangede paa Lørenskoven, drægtig med 5 næsten 

 fuldbaarne Foetus. 



I 1892 fandtes en Hun, drægtig med 6 Unger, paa Hade- 

 land 2den Juli; samme Aar modtog Univ. Mus. af Conserv. 

 Huitfeldt-Kaas et Ex. af Viper a herus, af hvis Ventrikel jeg 

 udtog 4 Unger af denne Art, 8 Dage gamle ^). 



1) Disse vare saa vel vedligeholdte, at de opbevares udstoppede paa 

 Univ. Museet. 



