Bemærkninger vedr. Norges Pattedyrfauna 1882 — 1897. 323 



Senere har Mængden yderligere tiltaget, og har nu, lige 

 til Aar hundredets Slutning, holdt sig høiere, end i noget andet 

 District af Landet. 



Canis vulpes, Lin. 1766. 



Fældede (præmiebelønnede) Individer. Antallet af de 

 Individer af denne Art, som aarlig dræbes og fremstilles til 

 Præmiebelønning, kan ikke udledes af de officielle Lister, da 

 der ikke i disse gjøres Forskjel paa denne og følgende Art. 

 Tilsammen af begge Arter beløber Antallet sig til gjennem- 

 snitlig omkring 10,000 Individer aarlig. De Districter, som 

 levere det største Antal, ere Finmarken, Nordland og de 2 

 Trondhj ems- Amter. 



Ved Hiet. I Midten af Aug. 1887 iagttoges ved Mandal 

 et Ind., der i Munden bar til sine Unger et Knippe, besfcaaende 

 af 7 halvvoxne Unger af Tetrao urogallus, en Rana temporaria, 

 og en Markmus. 



Ca,nis lagopus, Lin. 1766. 



Vandringer. I de Aar, hvori L. lemmus har Overproduc- 

 tion og vandrer, følger ofte G. lagopus disses Skarer langt 

 ned paa Lavlandet ; ofte vedblive de at vandre, og kunne 

 herunder endog holde sig her indtil et Par Aar, uden de blive 

 dræbte. 



I 1891 havde saaledes L. lemmus et Yngle-Aar i alle de 

 Fjeldegne, som strække sig fra Dovres Fjeldryg mod Syd. 

 I 1892 vare alle disse atter saagodtsom forsvundne; men adskil- 

 lige Individer af G. lagopus bleve dette Aar fangede nede i Lan- 

 dets sydligste Dele, saasom omkring Christianiaf jorden (Skedsmo, 

 Aker), i Smaalenene (Rødenæs, Skjeberg), samt ved Mjøsen 

 (Hamar). 



Lignende Overlevere fra Lemæn-Vandringerne ere dræbte 

 i Rakkestad (i Smaalenene) Oet. 1884, og paa Listerland i April 



21* 



