Bemærkninger vedr. Norges Pattedyrfauna 1882—1897. 327 



vidne de fleste af de topographiske Skildringer af de forskjellige 

 Landsdele, som i ikke ubetydeligt Antal udkom (i Regelen 

 som Bygde-Beskrivelser) omkring Begyndeisen af vort Aar- 

 hundrede, dels som selvstændige Skrifter af større Omfang, 

 dels optagne i Tidsskriftet „Topographisk Journal for Norge". 

 I flere af disse angives udtrykkeligt, at Bjørnen forekom i 

 ringere Mængde, mod tidligere. Til en periodisk Af- og Til- 

 tagen, saaledes som den, der betegner Ulvenes Optræden hos os 

 gjennem Tiderne, er der lidet eller intet Spor hos denne Art. 

 Om Bjørnens Udbredelse i de forskjellige Landsdele i vor 

 Tid give Listerne over præmiebelønnede Individer en god 

 Veiledning. 



Fældede (præmiebelønnede) Individer. De nedenfor med- 

 delte Tabeller angive Antallet af de i de sidste 50 Aar (1846 

 — 95) i Landet dræbte Bjørne, for hvilke det Offentlige har 

 udbetalt Præmie. Det vil sees, at de bjørnerigeste Districter 

 ere de indre skov- og bjergfulde Dele af det sydlige Norge, 

 samt Strøgene langs Rigsgrændsen omtrent fra Trondhjems- 

 fjorden af og op til Tromsø. Det fremgaar endvidere af Ta- 

 bellerne, at Bjørnemængden efterhaanden (siden Aar hundre- 

 dets Midte) er gaaet jevnt og hurtigt nedad. 



Helt forsvundne ere Bjørnene i Smaaleuene; det sidste 

 Individ blev her fældet (og præmiebelønnet) i 1859. 



Det samme er sandsynligvis Tilfældet i Akershus Amt; 

 siden 1858 ere her blot 3 Individer dræbte, det sidste i 1880. 



Sparsomme ere de i det sydvestlige Kyst- Amter (Stav- 

 anger og Søndre Bergenhus), hvor intet Individ vides dræbt 

 siden Otti-Aarene (de sidste i 1887 og 1890). 



I størst Antal findes de for Tiden (ligesom ved Periodens 

 Begyndelse) i de sammenstødende Amter Budskerud, Brats- 

 berg og Nedenæs, et Omraade, hvis Midtpunct omtrent er 

 Øvre Thelemarken. 



Fremdeles i de indre Dele af Romsdals Amt og Nordre 

 Bergenhus, (hvortil slutte sig de paa Langfjeldenes Østside 

 liggende Partier af Grudbrandsdalen). 



Endelig ere særdeles bjørnerige de indre Dele af Nordre 

 Trondhjems Amt og Nordland. 



I noget mindre Antal forekomme de atter i Landets nord- 

 ligste Dele, i Tromsø og Finmarkens Amter. 



