342 R. Collett. 



Bugen har mere tilbage af Ungsælens gulgråa Bundfarve. 

 Hovedet er uplettet. 



Ældre Hun, Froøerne Mai 1889. (Sandsynligvis fuld- 

 voxen). 



Mørkbrun med svag Sølvglands, Bugen mere gulbrun. 

 Pletterne forholdsvis faa og spredte, de fleste dybsorte; de 

 ere uregelmæssigt formede, men størst paa Legemets Sider. 



Gammel Han, Froøerne October 1870. (Særdeles stor, fuldt 

 udvoxet Individ), 



Farven mørkbrun, næsten sort. Pletter ere næsten usyn- 

 lige; alene hist og her paa Legemets Sider kan skimtes en og 

 anden mindre sort Plet mod den mørke Bundfarve, der i Af- 

 stand virker næsten sortagtig. 



Mørkfarvede yngre Individer. Undertiden antage Ungerne 

 tidligt en næsten sort Bundfarve, hvorved de bliver mørkere, 

 end de ældste Hanner. Saadanne Unger ere iagttagne jevnlig 

 paa Ynglepladsene ved Froøerne. I Midten af Juni 1890 mod- 

 tog Stavanger Museum et yngre Indi v., der var dræbt ved Rott 

 udenfor Stavangerfjorden; Pletterne vare her næsten usynlige 

 paa den dybt brunsorte Bundfarve. (Længden var omtrent 

 2 Meter.) 



Cystophora cristata, (Erxl.) 1777. 



Finmarken. Denne Art er velkjendt af de fleste Fiskere 

 paa Ydersiden af Lofoten og Vesteraalen, samt udenfor de 

 finmarkske Kyster, hvor den undertiden viser sig i Vaar- 

 maanederne ved de ydre Skjær. De opgives ogsaa undertiden 

 at gaa ind i de større Fjorde, men „kun i den Tid, da Elvene 

 bringe den smeltede Sne til Søen." 



De enkelte Individer, som fra Tid til anden ere blevne 

 dræbte, ere imidlertid saagodtsom aldrig blevne opbevarede 

 eller undersøgte. Fiskerne kalde den „Kikneb". 



En stor Han o pga ves at være dræbt paa Sørøens Yder- 

 side (udenfor Hammerfest) Vaaren 1894, ligesom senere et 

 yngre Individ blev fanget sammesteds paa Krog. 



Ogsaa i Øst-Finmarken synes Arten at være kjendt, og 

 Individer angives fra og til at være erholdte. Ved Vardø 



