Bemærkninger vedr. Norges Pattedyrfauna 1882 — 1897. 353 



Naar Marken er bar og fri for Sne, saasom Høst og Vaar, 

 tager Hjorten mest Myrgræs {Eriophorum, og lignende), og den 

 kan ofte sees længe at gaa græssende paa de vaade Myrer; 

 Lyngen synes den ikke at røre. 



Om Høsten søger den ogsaa Bær. En lagttager (N. Hanson) 

 traf i Begyndeisen af Sept. 1893 en Flok paa 3 St., der gik i 

 en Skovkant og spiste Blaabær, hvilket ogsaa kunde sees af 

 deres Exorementer. 



Om Vinteren udgjør dens Næring næsten alene Kviste 

 af Løvtræer og deres Bark, naar denne kan faaes, og den 

 Skade, som den herunder kan forvolde Opsidderne, kan være 

 betydelig nok. Ofte bane de sig ogsaa Vei til Udladerne, og 

 fortære Foderet ber. 



Hvor ikke Løvkviste kunne erholdes, fortæres Furubar i 

 store Masser, samt den Lav, der voxer paa de gamle Furuer; 

 undertiden kan den ogsaa sees at gnave Barken af „Skav" 

 (eller Affaldet af Top og Grene efter Tømmerhugsten). 



Blandt de mindre hyppige Næringsmidler hører Tang, 

 maaske paa Grund af deres Saltrigdom; Tangen fortæres især 

 om Vinteren. 



Undertiden sees de ogsaa at vandre om i Strandkanterne 

 for at finde Saltet; saaledes iagttog en Fuglejæger den 6te 

 Marts 1896 paa Tusteren en hel Flok, (bestaaende af 2 Hanner 

 og 4 Hunner), der gik i Stranden, ivrigt beskjæftigede med at 

 slikke de salte Stene. 



Blandt deres mere abnorme Fødemidler hører ogsaa Smaa- 

 Gnavere, især Lemæn {Lemmus lemmus), der ikke sjelden findes 

 i Hjortens Mave. Denne Trang til undertiden at fortære dyrisk 

 Føde, specielt Smaa-Gnavere (i de Aar, hvori disse Dyr op- 

 træde i Masser), deler Hjorten med Eenen og flere af de drøv- 

 tyggende Husdyr. Det er den store Salthunger, som alle disse 

 føle paa Grund af Saltfattigdommen i deres ordinære Føde- 

 midler, som de søge at tilfredsstille ved denne animalske (mere 

 saltholdige) Næring. 



Føde. Vinteren er Hjortens haardeste Tid. Saagodtsom 

 hver Vaar findes Individer, der ere døde i Vinterens Løb af 

 Sult eller paa anden Maade. En enkelt Vinter, 1881 — 82, an- 

 toges saaledes at have dræbt omkr. 300 Individer alene paa 



Nyt Mag. f. Naturv. XXXVI. HI. 23 



