358 R. Collett. 



De samme Grændser for Fredningstiden foreslaaes i den 

 nye Jagtlov, der agtes forelagt Storthinget i 1898. 



I forrige Aarhundrede. Angaaende Hjortens tidligere 

 Udbredelse i Norge liar jeg ved et Par tidligere Leiligheder 

 meddelt en Del Oplysninger^). Jeg skal paa dette Sted til- 

 føie et Par supplerende Bemærkninger om deres Optræden 

 hos os i forrige Aarhundrede. 



Som paa de nævnte Steder berørt, var Hjortens Mængde 

 i dette Tidsrum idethele særdeles ringe, og den hovedsagelige 

 Gî-rund hertil var uden Tvivl at søge i det overordentlig store 

 Antal, hvori de skadelige Rovdyr, især Ulve og Bjørne, den- 

 gang optraadte, og som anrettede en Skade paa Vildtet og 

 de tamme Husdyr, hvortil de senere Tider ikke tilnærmelsesvis 

 kunne opvise noget Sidestykke. 



Af de haandskrevne Beretninger fra Landets Embeds- 

 mænd, hvori, efter Befaling af det Kgl. Danske Cancelh, i 

 1743 gjordes Rede for de forskjellige Landsdeles Natur- 

 beskaffenhed ^), fremgaar saaledes, at Hjorten paa denne Tid, 

 altsaa ved Midten af forrige Aarhundrede, forekom idethele 

 meget sparsomt, eller tildels endog helt manglede i flere af 

 de Districter, som de tidligere havde beboet, og hvori de 

 senere atter have udbredt sig; og overalt angaves Ulvenes 0de- 

 læggelser som Grunden^). Sandsynligvis har i det store taget 

 Hjortestanden vexlet gjennem Tid erne efter Rovdyrmængden, 

 og det er først efter Ulvenes delvise Forsvinden i Midten af 

 vort Aarhundrede, at Hjorten atter er tiltaget i Antal, og 

 har udbredt sig over en Del af sine gamle Districter. 



1) Nyt Mag. f. Naturv. 22 B., p. 119 (1876); 27 åe B. p. 242 (1882). 



2) Originalerne i Kall' ske Samling i det Kgl. Bibl. i Kjøbenliavn; Copier 

 i TJniversitets-Bibliotheket i Christiania. 



3) Disse Meddelelser ere hovedsageligt følgende: I Leganger næsten 

 udryddede af Ulvene; ligesaa i Askevold. I Førde næsten udryddede 

 ,af Ulvene; i Gloppen saa udryddet af Ulven, at i 5 Aar er blot 1 

 Ind. fældet. I Eid ligeledes stærkt udryddet; yderst faa tilbage 

 i Herø. Meget faa i Bavigen, faa i Rosendal, faa i Stord. I Strande- 

 barm fandtes de tidligere; nu aldeles udryddede af Ulvene. 1 Tysnes 

 sees de undertiden, jagede fra Fastlandet af Ulve. De mangle gan- 

 ske i Lindaas, men omtales fra Vanelven. Yderst faa i Fane, hvor- 

 fra de hurtigt fortrække; ligesaa paa Hareidland, 



