156 



C. H. OSTENFELD OG THEKLA R. RESVOLL. 



som gjort af A. Blytt, anvendes ogsaa for den norske 

 form. Men det bør vistnok søges at skaffe den en nærmere 

 benævnelse, idet samlearten A. Sibiriens, ligesom saa mange 

 andre artsgrupper indenfor slægten Aster, er meget polymorf. 

 Den norske form afviger nemlig — især habituelt — meget 

 fra den typiske A. Sibiriens, saaledes som denne optræder i 

 Østsibirien, hvad der vil fremgaa af følgende beskrivelse af de 

 to formers divergenspunkter: 



1 



Fig. 5. Kurvsvøbets blade. 1 Aster Sibiriens L, fra Amurland. De tre 



&vrige A. subintegerrimus, 2 fra Aursunden, 3 fra Kuusamo i Finland og 



4 fra elven Boganida i Sibirien. Omtrent 6 X forst. 



1. A. Sibiriens (eksemplarer fra Amur-omraadet). Stænglen 

 opret, 30—40 cm. høi; bladene siddende, skarpt og regel- 

 mæssigt sagtakket-tandede (ca. 10 — 15 spidse tænder paa 

 hver side), dog mod grunden helrandede, Jancetformede; 

 kurvene flere (3—8), samlede i en halvskjærmformet stand 

 i spidsen af stænglen; kurvsvøbets blade aflangt-iinjeformede. 



2. Den norske As ter (fra Aursunden). Stænglen opstigende, 

 8 — 12 cm. høi; bladene siddende, de øvre med ± stængel- 

 omfattende grund, meget fjernt og svagt sagtakket-tandede 

 (0—5 svage tænder paa hver side), ægformede, omvendt 

 ægformede eller æg-lancetformede; kurvene enlige (sjeldent 

 2 sammen) i spidsen af stænglen; kurvsvøbets blade atlangt- 

 ægformede eller omvendt ægformede. (Fig. 4 og 5). 



