Bidrag til vore bræegnes geografi. 77 



simpelthen Johulen (Beskrivelse over Sillejords Præstegield 

 1786, Pag. 61), og „ved denne Jøkul menes formodentlig 

 Hallingsjøkulen« (Budstikken B. II. 1820—1821, Pag. 64). Chr. 

 Smith skriver Halling jøkelen (Topographisk- Statistiske Sam- 

 linger D. II. B. II. 1817 (Pag. 30) og Halling jøkulen (1. c. Pag. 

 38). Jens Kraft omtaler Hardangerjøkelen som en meget be- 

 tydelig snebræ eg benævner den dels Halling jøkelen (Top. St. 

 Beskr. over Kongeriget Norge D. II. 1822, Pag. 294) dels 

 Halling jøkulen (1. c. D. IV. 1830,Pag. 417). „Sime- Jøkulen, der 

 skal ligge en miil ovenfor Simedalen" (1. c. D. IV. 1830, Pag. 

 443) synes for ham at være en anden bræ. I sine „Fragmen- 

 ter af en Fjeldreise i Sommeren 1822" betragter professor 

 M. N. Blytt Normannajokul som ensbetydende med Hallingjo- 

 kulen (Hermoder, 6 halvaarg. 1824, Pag. 96). Paa det af W. 

 M. Carpelan i 1826 udgivne „Kort over Det Sydlige Norge" 

 findes antegnet saavel Jøkelen som Simedals Jøklen, denne sidste 

 paa en maade nogenlunde svarende til den nuværende Rem- 

 besdalsskaak. Man finder hos Carpelan det bræparti, som ud- 

 gjør Hardangerjøkelen, mindre rigtig afsat, idet kun den syd- 

 lige del er kommet med, og saa denne til gjengjæld er gjort 

 vel meget dominerende ; her findes ogsaa antegnet Rembisdal, 

 ligesom der paa bræpartiets sydlige side er afsat flere mindre 

 sjøer — noget der svarer til Rembesdalsvand og Dæmme- 

 vand findes imidlertid ikke. Hos A. Lammers finder man 

 benævnelsen Normands jøkul (Beretning om en ved understøt- 

 telse af universitetet foretagen reise i sommeren 1827, Manu- 

 skript). Jens Kraft omtaler ogsaa ved en senere anledning saa- 

 vel Halling- Jøkulen (Historisk-topographisk Haandbog over 

 Kongeriget Norge 1845—1848, Pag. 458) som Sime-Jøkelen (1. 

 o. Pag. 475), men som Munch (ofr. J. B. Halvorsen: Norsk 

 Forfatter-Lexikon, B. 4, Pag. 194) i en anmeldelse ganske 

 rigtig bemærker: „uden at det anføres, at disse navne be- 

 tegne en og samme jøkel" (Morgenbladet 1849, Nr. 31). Munch 

 selv skriver „Halling- eller Nordmanna- Jøkulen, ogsaa slethen 

 kald et Jøkulen u (Professor Munch's Indberetning om hans i 

 Somrene 1842 og 1843 ved Stipendium foretagne Reiser gjen- 

 nem Hardanger, Numedal, Thelemarken m. m. Manuskript). 

 Professor Y. Nielsen skriver Hardangerjøkulen (Reisebreve og 

 folkelivs- studier, Pag. 137). Mest overensstemmende med den 



