94 P. A. Øyen. 



Galdhøpiggen, saa er dette vistnok et forsøg, som har været 

 uden videre følger. Dette turde have sin grund deri, at 

 Galdhøpiggen vistnok er et tidlig og gjængs brugt navn, saa- 

 ledes som jeg ogsaa ved en tidligere anledning (Nyt Mag. for 

 Naturv. P. 36, Pag. 25 — 26) har gjort opmærksom paa, hvad 

 nu end grunden kan være til denne mindre træffende beteg- 

 nelse, som man maa være fuldt enig med Mohn i, at den er. 

 Og Knud Vole har meddelt mig: „navnet paa den høieste 

 tind her i landet er absolut Galdhøpiggen; her i dalen har 

 den bestandig den benævnelse, uagtet E. Mohn forsøgte at 

 faa den til at hedde tind". Mohn selv maa ogsaa have er- 

 kjendt dette; thi selv bruger han senere ved flere anledninger 

 Galdhøpiggen (Ofr. f. ex. Den norske turistforenings aarbog 

 1885, Pag. 48 flg.). 



Ved henvendelse til Den geografiske opmaaling angaa- 

 ende dens arbeide med kartlægning om Galdhøpiggen mod- 

 toges følgende svar: „Det første, kart omkring Galdhøpiggen 

 er maalt af løitnant, senere generalløitnant N. H. S. Werge- 

 land i 1842. Det er sandsynligt, at han da ogsaa besteg 

 Galdhøpiggen; men med absolut sikkerhed kan det dog ikke 

 sees. Senere er Galdhøpiggen besteget op ommaalt af kap- 

 tein, nu oberst J. N. Hertzberg i 1871". At Wergeland ved 

 det omtalte kartlægningsarbeide ikke engang gjorde forsøg 

 paa at bestige Galdhøpiggen, kan imidlertid befragtes som 

 sikkert nok (Cfr. Vibe: Høidemaalinger i Norge 1860, Pag. 

 124, Den norske turistforenings aarbog 1873, Pag. 137 — 138 

 og 0. M. de Seue: Historisk Beretning om Norges geografiske 

 Opmaaling 1878, Pag. 106). 



Det første forsøg paa at bestige Galdhøpiggen blev före- 

 taget af professor Keilhau 1844, et forsøg som jeg tidligere 

 har behandlet i en særskilt opsats: „Forsøg paa at bestige 

 Galdhøpiggen 1844" (Den norske turistforenings aarbog 1894, 

 Pag. 8 flg.), hvorfor jeg her skal tillade mig at henvise til 

 denne. Fem aar senere, nemlig sommeren 1849, havde Nor- 

 man havt til hensigt at bestige denne fjeldtop; thi han siger 

 selv: „Det var mit ønske at bestige Galdhø-Piggen, da det 

 vilde have været af særdeles interesse at observere lichen- 

 vegetationen paa dennes nøgne klippesider, der rundtom ere 

 omgivne af et sneehav; men det stadige uveir, som under 

 hele vort ophold i disse egne stedse havde lagt vore under- 



