Bidrag til vore bræegnes geografi. 97 



sammenhæng med vore nuværende bræer. Heller ikke skal 

 jeg ved denne anledning gaa nærmere ind paa den maade, 

 hvorpaa Richter behandler enkelte af de fænomener, der 

 streifer det omraade, som her foreligger til behandling, end- 

 skjønt der saavel i hans „Geomorphologische Beobachtungen 

 aus Norwegen" (Aus den Sitzungsberichten der kaiserl. Akade- 

 mie der Wissenschaften in "Wien 1896) som i hans „Die 

 Gletscher Norwegens" (Hettner: Geographische Zeitschrift 

 1896) er enkelte ting, som fortjener at sees med lidt andre 

 øine, end der gjøres paa vedkommende steder — vi maa 

 imidlertid være fornøiet over, at ogsaa udenlandske forskere 

 studerer vore forhold og skaffer nyt syn paa enkelte fæno- 

 mener ved sammenligning med tilsvarende fra andre steder. 

 Kaster vi for det første et blik paa vore tre større vest- 

 landske bræer, saa finder vi det et karaktertræk ved samtlige, 

 at de lægger sig som et mere ellei mindre sammenhængende, 

 snart mere bølgeformet, snart mere sammenhængende hvælvet 

 dække over et større fjeldparti. Vi finder derfor ogsaa alle- 

 rede forholdsvis tidlig, at der trækkes sammenligning mellem 

 disse og „indlandsisen". Sexe siger om Folgefonnen, at „den 

 ligner — „indlandsisen" eller det sneehav, som bedækker det 

 indre af Grønland" (Om Sneebræen Folgefon, Univ. prog. 

 1864, Pag. 2), og med hensyn til Jostedalsbræen Doughty 

 „believes that they accurately resemble, on the small scale, 

 the glacial coverings of Greenland and the Polar lands" 

 (Report of the 34 meeting of the British Association 1864, 

 Pag. 143). Og allerede Naumann, som reiste her i vort land 

 i aarene 1821 og 1822 udtaler: „so bildet Schnee eine eigne 

 Art von Gebirgsformation atmosphärischen Ursprungs, die 

 übergreifend über die höchsten Gebirgszüge der Erde gelagert 

 ist" (Beyträge zur Kenntnisz Norwegens B. I. Pag. 113). Det 

 er imidlertid ikke blot geologisk, at man kan trække denne 

 sammenligning med mere arktiske forhold, men ogsaa geo- 

 grafisk, og hvad John Milford har skildret i et specielt til- 

 fælde ved Folgefonnen, gjælder ikke blot i dette, men ogsaa i 

 mange andre, saavel der som andre steder : „Beneath me was a 

 lake bounded on all sides either by glaciers which overhung 

 and stretched into it, or by naked ridges of bare rock, which 

 protruded through their snowy mantle. The lake was parti- 

 ally frozen, and here and there lay huge masses of ice (they 



Nyt Mag. f. Naturv. XXXVII, II. 7 



