Bidrag til vore bræegnes geografi. 101 



stor betydning. Men paa den anden side maa man ogsaa 

 vogte sig for en overvurdering, og i et hvert fald bliver det 

 detailundersøgelsens sag i hvert enkelt tilfælde at afgjøre, 

 hvad der skyldes en glacial erosion, og hvad der skyldes en 

 forudgaaende, preglacial, eller efterfølgende, postglacial. 



Bræernes genetiske sammenhæng 



er et fænomen af generel betydning. Man har rigtignok tid- 

 ligere været vant til at betragte de forskjellige brætyper som 

 repræsentanter for særegne former af nedisning, og selv Heim, 

 der ved sin behandling af den grønlandske, norske og alpine 

 type siger, at „die grönländische Vergletscherung ist in erster 

 Linie quantitativ von der alpinen und norwegischen verschie- 

 den. Würde das Eis stark zusammenschwinden, so würde 

 sie je nach der Bergunterlage stellenweise in die eine, stellen- 

 weise in die andere übergehen" (Handbuch der Gletscherkunde, 

 Pag. 51), skiller dog temmelig skarpt mellem de tre nævnte 

 typer, ligesom samme forfatter tidligere for de enkelte isbræer 

 fremhævede Saussure's og Hochstetter's gruppeindd eling, 

 „welche beiden Gruppen von Gletschern selbstverständlich 

 durch zahlreiche Zwischenformen verbunden sind" (1. c. Pag. 

 45). Der medgives altsaa, at der i begge tilfælde findes 

 mellemformer ; men disse led indlemmes ikke i en genetisk 

 udviklingsrække — det er ikke for Heim de endogene, men 

 de exogene forhold, som er det bestemmende. Naar Penck 

 skiller skarpt mellem „Indlandeis" og egte „Gletscher" og op- 

 tager ikke blot Eichter's inddeling af disse sidste, men ogsaa 

 denne forfatters „Plateaugletscher" (Morphologie der Erdober- 

 fläche, Theil I, Pag. 386), saa viser dette tydelig, at selv hei- 

 er ikke det genetiske princip kommet til sin ret. Der er 

 endog forbigaaet typer, der er af den største betydning for 

 en rigtig opfatning af bræfænomenet, saaledes f. eks. de former 

 for nedisning, som vi nu kjender fra Alaska og Himalaya. 



Endskjønt vi kan spore en kjendelig udvikling i begrebet 

 og et fremskridt siden dengang, da Saussure udtalte: „Je re- 

 connois deux genres de glaciers, bien distincts, & auxquels on 

 peut rapporter toutes leurs variétés, quelque nombreuses qu'elles 

 puissent être" (Voyages dans les Alpes. Tome premier, Pag. 

 439), saa har dog hans inddeling ganske haardnakket holdt 



