Bidrag til vore bræegnes geografi. 107 



Det vilde føre for langt ved denne anledning at gaa ind 

 paa den mere detaljerede inddeling af polarnedisningens og 

 Jcontinentalnedisningens grupper; men jeg skal kun i forbigaa- 

 ende gjøre opmærksom paa, at det genetiske princip ogsaa 

 her giver smukke resultater. For vört eget lands vedkom- 

 mende bringer den nuværende nedisning os kun i berøring 

 med en enkelt afdeling af den sidstnævnte gruppe og med 

 rene rudimenter af den førstnævnte. Ganske anderledes stiller 

 imidlertid forholdet sig ogsaa for vort lands vedkommende, 

 naar vi gaar over til at studere svundne tiders nedisningfor- 

 hold. Ved første øiekast kunde det nok kanske synes, som 

 om den nævnte afdeling af kontinentalnedisningens gruppe 

 nærmest burde henføres til lokalnedisningens; men denne er 

 dog i sin typiske form saapas divergeret, at man med det ge- 

 netiske princip for øie gjør rettest i at inddele paa den maade 

 som nu gjort. Derved faar man saa i lokalnedisningen en saa 

 vel afgrænset gruppe, som et genetisk sammenhængende fæ- 

 nomen i det hele kan give anledning til, idet grænsen mod 

 foregaaende gruppe naturligvis ikke vil blive skarp, men ud- 

 visket ved forekomsten af en hel række overgangsformer. 



I lokalnedisningens gruppe kan vi saa igjen indføre en 

 tredeling: 



Dalbræer 



JBotnbræer 



Hængebræer 

 Denne inddelingsmaade föreslog jeg allerede ved en tidligere 

 anledning (Isbræstudier i Jotunheimen, pag. 2 — 3) og rede- 

 gjorde samtidig for den genetiske sammenhæng mellem disse i 

 sin typiske form noksaa forskjelligartede, men dog saa nøie 

 sammenhørende bræformer. At gjennomføre et skille mellem 

 dalbræer og botnbræer paa grundlag af de samme to horizon- 

 tal-udstrækninger som ved skillet mellem botn og dal, har 

 senere erfaring overtydet mig om, er ugjørligt; thi det er dog 

 her bræernes fysikalske forhold, som er det bestemmende, og 

 da i sine grundtræk overensstemmende med de hoveddrag, 

 som jeg allerede dengang skitserede. Jeg er nemlig endnu, 

 og kanske end mere end før, overbevist om, „dass zwischen 

 Hänge,-Botn-und Thalgletschern ein genetischer Zusammenhang 

 bestehe" (Hettner: Geographische Zeitschrift 1896, Pag. 318), 

 og naar Richter holder dette „für eine arge Überschätzung 



