112 P. A. Øyen. 



Island: Vatnajøkull 647 



Norge: Jostedalsbræen 79 



— Hardangerjøkulen 69 



— Galdhøtindpartiet 54 



Altsammen ud trykt i mikromillimeter. Den samme lov- 

 mæssighed kommer tilsyne paa en meget fremtrædende maade. 

 De mest udstrakte bræomraader med de største bræer har 

 ogsaa den største normalerosion at opvise — derfra gaar man 

 gjennem en stadig aftagende række i streng orden ned til de 

 mindste bræer med den mind ste normalerosion. 



Med det blik paa den glaciale erosions virkning, som vi 

 nu bar faaet, kunde der jo i og for sig ikke gjøres nogen 

 indvending mod, at botner og dale, ja indsøer, kunde antages 

 dannet derved, naar kun tilstrækkelig tid var forhaanden — 

 men ikke nok dermed: tilbageført til sit oprindelige leiested 

 maatte jo nødvendigvis alt dette slam udfylde en hel del af 

 de i fjeldmassen nu værende fordybninger. 



Efter det nu udviklede overblik over nedisningens sam- 

 menhæng og betydning med hensyn til udformning af et topo- 

 grafisk relief, skal vi saa gaa over til at se lidt nærmere paa 

 enkelte af vore bræegnes og vort høifjelds mere fremtrædende 

 træk i topografisk henseende. Som en indledning dertil skal 

 hidsættes det vigtigste af en tidligere utrykt fremstilling, der 

 opbevares i Universitetets mineralogiske instituts arkiv: „Pro- 

 fessor Munch's Indberetning om hans i Somrene 1842 og 1843 

 ved Stipendium foretagne Reiser gjennem Hardanger, Nume- 

 dal, Thelemarken m. m. Hermed et Kart", som jeg ved besty- 

 reren, hr. professor Brøggers velvillige imødekommenhed er 

 blevet sat istand til at benytte, en imødekommenhed hvorfor 

 jeg herved aflægger min ærbødige tak. 



Professor Munch's indberetning. 



„ — — — Som en Følge af denne Mangel paa Kundskab 

 om Norges Fjældsystem har dets Fremstilling saavel i Geogra- 

 phiske Skrifter som paa senere Karter indtil vore Tider givet 



