114 P. A. Øyen. 



Heelhed, end paa nogen nøiere speciel Kundskab om de enkelte 

 lokale Forholde. 



— det Strøg, hvor Buskeruds, Bratsbergs, Nedenæs, 



Stavangers og Søndre Bergenhuus-Amter støde sammen, og 

 flere af Norges største Vasdrag have sit Udspring. Dette Strøg 

 er saa meget mere interessant, som det Charakteristiske i 

 Plateau-Naturen neppe nogensteds tydeligere træder frem. 

 Thi Hallingskarven og dens Nabofjælde, Jøkulen m. fl., danne 

 her en meget bestemt Grænse, Nordenfor, lige op forbi 

 Valders og Gudbrandsdalen indtil Jøtunfjældene og Dovre, er 

 Fjældmassen mere splittet og frembyder hyppigere og høiere 

 Spidser, søndenfor er Spidserne sjældnere og lavere, Plateauet 

 næsten ganske jævnt, og Elvenes Fordybninger mindre ud- 

 hulede. — 



Sammenfatter man Resultaterne af de paa disse Reiser er- 

 hvervede Oplysninger i en generell Oversigt, viser det sig: 



1) At den østligere Deel af den omhandlede Strækning, eller 

 hvad der omtrent ligger østenfor 25° 15' (Ferro) udgjør 

 et kun ved svage Dalfordybninger furet Plateau af den 

 forholdsvis ringe Middelhøide 3500', med en høist ube- 

 tydelig Hældning, i den nordlige Deel mod Nordost, i 

 Midten mod Øst, og i den sydlige Deel mod Sydost. 



2) At den vestligere Deel af dette Plateau høiner sig mere 

 paa Siderne (i NO. og SV.) og fordyber sig forholdvis 

 mere i Midten, eftersom det strækker sig længere op i 

 Vest mod de egentlige Høifjælde. Denne Huulning om- 

 gives saaatsige hestesko- eller halvcirkelformigt af Høi- 

 fjældene ligefra Hallingskarven i NO. forbi Jøkulen, Ose- 

 skavlen, Onin, Dyrafonden, Folgefonden, Storfonden og 

 Breifonden. Disse Høifjælde have alle en Middelhøide af 

 4500 Fod, og afbrydes kun ved de Fordybninger, enkelte 

 større Elve have udhulet. Den største af disse Fordyb- 

 ninger er den, som de forenede Hovedelve, Bjorei, Leira, 

 Veig og Vivaa danne i Eidfjord, og dernæst den, som 

 Odda-Elven eller Op-Aaen danner i det sydligste Hard- 

 anger. Som Fortsættelser af disse Erosioner bør man 

 maaskee ansee Hardangerfjordens to inderste Arme, Sør- 

 fjorden og Eidfjorden, der ved et mærkeligt Spil af Na- 

 turen skære sig ind netop hvor Landet er høiest, og saa- 

 ledes for den, der søger at faae et Overblik over For- 



