Bidrag til vore bræegnes geografi. 115 



holdene, neppe kunne regnes for andet end Kløfter i Høi- 

 fjældmassen, medens derimod den egentlige Hardanger- 

 fjord udenfor Lnsand og Hesthammer har et langt andet 

 Udseende, er bredere, med lavere, mere skraanende Kyster, 

 og hører øiensynligen til et andet hydrographisk G-ebeet, 

 nemlig til Høifjældenes Vestside. Hine indre Arme af 

 Fjorden ere derimod at regne, om ikke til Østskraaningen, 

 saa dog til Culmination sfladen, og de østenfor denne ud- 

 springende større Elve, der falde i Eidfjorden, maae des- 

 uagtet regnes til samme Flodgebeet som Laugen og det 

 thelemarkske Vasdrag. 



3) Holder man saaledes fast ved denne Forestilling, at Høi- 

 fjældene i en halvcirkelformig Bøining omringe den lavere 

 Deel af Plateauet, kan man kalde dettes inderste Deel en 

 kjedelformig Fordybning, hvis laveste Parti naturligviis 

 bliver at søge omtrent midt imellem Hesteskoens begge 

 Ender, altsaa i det Strøg, hvor Bjorei-Aaen gjør hiin før- 

 omtalte Tverbøining. Virkelig har man paa hvilketsom- 

 helst mere dominerende Sted inde i Halvkredsen omtrent 

 den samme Udsigt eller Horizontbegrændsning, naar man 

 vender sig mod Vesten. — — — Til begge Sider, i Nord 

 mod Hallingdal og Valders, i Syd mod Thelemarken, 

 bliver Plateauet mærkeligt høiere, og man kan paa en vis 

 Maade sige at Skogshorn i Nord, og Gaustad i Syd lige- 

 som danne de kolossale Dørposter til denne uhyre 

 Vidde. — — — 



4) Skulde man altsaa ved Profiler eller paa Karter i mere 

 markerede Omrids antyde Culminationsstrøget af Norges 

 Fjældmasser omtrent ved den 61de og 60de Bredegrad, 

 da maatte man ikke som hidtil anlægge det i Form af en 

 smal Ryg midt imellem Hovedelvenes Kilder, men som 

 en meget bred, til Øst-Siden ganske ubetydeligt, til Vest- 

 siden stærkere heldende Rygning, hvis Midtlinje paa langs 

 maatte drages fra Jøtunfjældene tvers over Lærdalen, tvers 

 over Aurlandsdalen, over Ose og Sørfjorden, østenfor 

 Røldal til Vatndalen. De Fjorde og Dale, der danne 

 Indsnit i denne Høidemasse, maatte ansees som aldeles 

 uvæsentlige. Derimod er den paa den vestlige Skraa- 

 ning i en vistnok meget bugtet, men dog i det Hele taget 

 med Culminationslinjens Længdestrøg parallel Linje gjen- 



