146 P. A. Øyen. 



med det islandske jøkelgjærder (Om Iisbræerne i Justedalen 

 og om Lodalskaabe, Pag. 4) ; han skriver ogsaa vaaer i enkelt- 

 tal (1. c. Pag. 5). Det er derfor kanske lidt usikkert, om der 

 hos Bohr blot foreligger en skrivefeil, eller om det er et andet 

 ord han har forvekslet dermed. Thi ifølge Ivar Aasen har 

 man en anden benævnelse vaar, der betegner en dynge, eller 

 var, der betegner en stor dynge; i sammenhæng med disse har 

 man ogsaa vaal, val og vale, en opkastet hob. 



Det ligger udenfor nærværende afhandlings ramme at gaa 

 nærmere ind paa de forskjellige arter af morænedannelser — 

 kun skal opmærksomheden henledes paa den eiendommelige 

 form af endemoræne, som Penck beskrev fra Briksdalsbræen 

 og Aabrækkebræen : „Derselbe besteht nun nicht wie die 

 eigentlichen Endmoränen aus dem eckigen, splittrigen und 

 kantigen Gesteinschutt, welcher sich aus den Oberflächen- 

 moränen herleitet, sondern wird aus den nämlichen Gerollen 

 und kantenbestossenen Scheuersteinen zusammengesetzt, welche 

 die Ebene vor dem Gletscher bilden. Augenscheinlich hat 

 derselbe hier seine Unterlage beim Vorrücken zusammen- 

 geschoben, und zu einem Walle — — — angehäuft" (Mitth. 

 des Ver. für Erdk. zu Leipzig 1879, Pag. 38). 



Et andet træk, der i høi grad bidrager til at karakterisere 

 vore bræers nærmere omgivelser, er vegetationsforholdene. 

 Hans Viingaard siger om Jostedalsbræen, at „hvor den gaaer 

 tilbage, efterlader den steriles arenas, hvor siden aldrig voxer 

 græs" (Hans Strøm: Beskrivelse over Søndmør 1762, B. I. 

 Pag. 46). Om der end heri ligger en overdrivelse, saa hen- 

 tydes der dog til det karakteristiske og som regel stedfindende 

 forhold, at „nærmest under bræen er sandet og grushobene i 

 20 — 30 skridts afstand fra isen uden spor af vegetation" (Nyt 

 Mag. for Naturv. B. 16. Pag. 118). 



Allerede Myrin, som reiste heri landet i aaret 1834, havde 

 sin opmærksomhed henvendt paa den eiendommelige forandring 

 i vegetationens sammensætning, som man kan iagttage ved at 

 fjerne sig fra en bræ, og han meddeler følgende fra Melke- 

 voldsbræen og Briksdalsbræen: „Vid glaciererna, der de ned- 

 stiga i dalen, är på några hundrade alnars af stånd rundt om- 

 kring intet tecken till vegetation. Endast grus och stenar. 

 Ehuru mycket tilfälligt kan vara i de växters förekommande, 

 som först visa sig omkring en dylik glacier, ansåg jag det 



