Bidrag til vore bræegnes geografi. 147 



likväl af något interesse, att observera dessa prima vegeta- 

 tionis vestigia. Närmast glacieren visade sig en steril Bryum 

 annotinum samt en Trichostom. canescens. Sedan kommo 

 växterna ungefär i följande ordning: Rheum digynum, Eurnex 

 Acetosella, Alchemilla alpina, Silene acaulis, Saxifraga oppo- 

 sitifolia, Festuca ovina vivipara, Poa nemoralis, Salix capræa, 

 Saxifr. aizoides, Hieracium dubium, Aira flexuosa ß, Ranunc. 

 acris, Anthoxanthum, Erica vulgaris, Campanula rotundifolia 

 med aflånga rotblad, Lotus corniculata !, Poa alpina vivipara, 

 Luzula spicata och campestris, Salix glauca! och. hastata!, 

 Polyp, spinulosum, Polygon, viviparum, Alchemilla vulgaris. 



Nu började en mera rik vegetation ". (Skandia, B. VI, 



Pag. 52 — 53). Og senere har Blytt mere nøie undersøgt det 

 samme forhold og meddeler fra Suphellebræen og Boium- 

 bræen: „On the moraines of these glaciers is found, at a 

 slight elevation from the sea, a perfect Alpine Flora" (Report 

 of the International Horticultural Exhibition and Botanical 

 Congress, London 1866, Pag. 178), og ved en anden anledning 

 udstrækker han det samme forhold til „alle andre i dalene 

 nedgaaende jøkler" endog for „høialpinske" planters vedkom- 

 mende (Forh. ved de skandinaviske naturforskeres 10. møde, 

 Kristiania 1868, Pag. 547). 



Ved Briksdalsbræen, Melkevoldsbræen og Kjendalsbræen 

 samt i nærheden af elvene fra disse fandt Dahl, at der „op- 

 træder en ret interessant høifj eldsflora" (Christiania Vid. Selsk. 

 Forh. nr. 3, 1898, Pag. 22). 



Medens der saaledes i vore vestlige fjorddale, hvor bræer 

 ofte gaar langt ned, f. eks. Jostedalen og Fjærland, „følger en 

 mængde endog høialpinske planter med" (Nyt Mag. for Natur v. 

 B. 16, Pag. 117), kan man ogsaa paa den anden side i disse 

 trange og varme brædale ofte finde „a most surprising luxuri- 

 ance" (Rep. of the Int. Hort. Exhibition and Botanical Con- 

 gress, London 1866, Pag. 178). 



Imidlertid synes forholdet at stille sig noget anderledes 

 ved høitliggende bræer, hvor forholdene omkring er mere ens- 

 artet. Thi af de planter, som jeg sommeren 1893 samlede ved 

 Hardangerjøkelen, og som velvilligst er bestemt af hr. kon- 

 servator Dahl, er der ikke en eneste for egnen ny, da de 

 samtlige findes optaget i "Wille's plantefortegnelse fra Har- 

 dangervidden (Nyt Mag. for Naturv. B. 25, Pag, 27 flg.). 



10* 



