152 P. A. Øyen. 



Disse rækker viser ingen bestemt regel med hensyn til 

 den beregnede høides størrelse for saa vidt, det gjælder sam- 

 menligning med høiere eller lavere liggende stationer; men 

 derimod vil man ogsaa her finde, at de to første rækker, som 

 beregnet af morgenobservationer, giver noget større høider 

 end de to sidste rækker, som beregnet af aftenobservationer. 



Det kunde i denne forbindelse have sin interesse at se 

 lidt paa temperaturens forandring med høiden i nogle af disse 

 sidste tilfælde for at faa et begreb om dennes størrelse. 

 Rækkenumeret refererer sig til Spiterstulens ovenstaaende 

 høiderække. Og idet middeltallet 1079 af de der meddelte 

 fire middelhøider lægges til grund for beregningen, skal her 

 for Spiterstulens vedkommende leveres en oversigt over luft- 

 temperaturens forandring, angivet i Celsiusgrader pr. 100 

 meters høideforskjel, henført til: 



Domaas. Tonsaasen. Leirdalsøren. Middel: 

 Række II: 8 a. m. 15 Juli 1891: 



0,32 0,44 0,48 0,41 



Række III: 8 p. m. 14' Juli 1891: 



^-0,16 0,02 0,53 0,13 



Række IV: 8 p. m. 15 Juli 1891: 



1,08 0,81 0,81 0,90 



Der behøves igrunden ingen komentar til disse tal — de 

 viser jo paa det tydeligste, hvor vexlende forholdet i denne 

 henseende er, og hvor lidet værd man derfor egentlig kan 

 tillægge en enkelt iagttagelse. Men det er dog altid af nytte 

 at stille sig dette forhold klart for øie. Enkelte vink kan vi 

 ogsaa faa ved at sammenholde disse tal med Mohns tidligere 

 anførte række fra Kristi aniad alen; ligesaa ved en sammen- 

 ligning med de tilsvarende, beregnede høidetal. Interessant 

 er, at vi selv midtsommers støder paa inversionsfænomenet. 



Observationer paa Elvesæter gav beregnet til: 



Domaas. 



Tonsaasen. 



Leirdalsøren. 



Middel 



660 



657 



652 



656 



650 



642 



607 



633 



650 



648 



639 



646 



