Bidrag til vore bræegnes geografi. 155 



Heilstugubræens firngrænse beregnedes til: 



Domaas. Torisaasen. Leirdalsøren. Middel: 

 1710 1711 1716 1712 



1582 1586 1585 1584 



Høidemaalinger i Jotunheimen vil man forøvrig finde i 

 Den norske turistforenings aarbog 1871, Pag. 65 flg., 1874, 

 Pag. 126 flg. og 1880, Pag. 1. flg. 



Bræoscillation. 



I det foregaaende er allerede udviklet, hvorledes man 

 paa en indirekte maade kommer til det resultat, at der vistnok 

 er den største sandsynlighed for, at der mellem vor tid og 

 den egentlige istid ikke blot ligger et tidsrum, da vore bræer 

 var meget mindre i udstrækning end nu, men endog en 

 periode da bræerne var fuldstændig borte, hvis ikke tiltrods 

 for det mildere klima ganske særegne nedslagsforhold havde 

 gjort sig gjældende. 



Og ved en tidligere anledning gav jeg i et ganske kort 

 resumé en udsigt over det resultat, hvortil min undersøgelse 

 dengang førte med hensyn til den eller de klimavariationer, 

 som kunde paavises ad plantegeografisk vei og ved hjælp af 

 mere archæologiske forhold. 



„Ved at sammenligne de kjendsgjerninger, som den archæ- 

 ologiske, geologiske og botaniske forskning har bragt for 

 dagen, vil man tydelig se, at de inden Hardangervidden hid- 

 hørende fænomener ikke tilfredsstillende kan forklares uden 

 ved at antage en forandring i klima. Videre fremgaar det 

 tydelig, at en saadan klimavariation kan spores selv i historisk 

 tid, ja endog følges helt op til nutiden. Nærmere at præci- 

 sere længden af de forskjellige variationsperioder lader sig 

 ikke gjøre med de materialier, som den historiske og geolo- 

 giske forskning for tiden stiller til raadighed. Imidlertid gjør 

 der sig gjældende ikke blot en variationsserie, men to — mu- 

 ligens flere. Den ene serie antydes ved isbræernes oscillation, 

 den anden ved trægrænsens — — — forud for den nuvæ- 

 rende tidsperiode, der med et rundt tal kan siges at omfatte 

 de sidste to — tre aarhundreder, gik en periode i klimatisk 



